Cercador
Llista categories
Acrata
Barcelona,5 Relats, 16 Comentaris
5445 Lectures
Valoració de l'autor: 8.60
Biografia:
Hola a tothom, soc un noi de Barcelona amb moltes ganes d'escriure i de llegir el màxim de relats possibles, sempre i quant la meva personalitat neuròtica no em faci la guitza!!Espero doncs, compartir amb tots i totes els sentiments i els diferents estats que proporciona l'art de l'encadenament alliberat de les paraules.
Salut!!
Últims relats de Acrata
La Júlia mata camells
Acrata - 30-05-2009 - 991 Lectures - 2 comentaris
Temps estimat: 1 minutÉs la mort dels camells, és l'assassina dels portadors de la mort. No et droguis, no participis del negoci dels qui volen tenir la teva vida sota control! Ets lliure per dir -NO- més
La força del poder.
Acrata - 30-05-2009 - 681 Lectures - 0 comentaris
Temps estimat: 1 minutEl poder és com aquell altre nen del 'cole', fort, temible, amb amics poderosos. més
Carta d'un germà anarquista
Acrata - 21-05-2009 - 1442 Lectures - 1 comentaris
Temps estimat: 1 minutLa carta d'un germà, que donarà la vida per una idea. El temps en que transcorre el decideix el lector. Penso que això es possible en l'actualitat. més
La merda, la sang, el dolor
Acrata - 11-11-2008 - 1156 Lectures - 6 comentaris
Temps estimat: 2 minutsUna visió personal sobre les drogues i els seus efectes a nivell personal i col·lectiu. més
Una Idea i una presó
Acrata - 15-08-2008 - 1175 Lectures - 7 comentaris
Temps estimat: 1 minutNo trobar allò que necessites per deixar sortir de la presó del teu mon desequilibrat, el crit en forma d'esperança. Això es una jugada bruta, una bufa de campionat. més
Últims comentaris de l'autor
-
Acrata | 05-06-2009
M'alegra que t'hagi agradat, gràcies pel teu comentari...el nom del personatge (Júlia) el vaig escollir per una alumne/participant que tenia a l'activitat de teatre extra escolar, una noia molt callada i tímida sobretot al principi, després però va demostrar a tots que tenia una força interior a dins guardada com un tresor...una força descomunal per una noieta de 9 anys. Una abraçada, i un cop més gràcies per expresar la teva opinió. Un petó!
-
Acrata | 24-05-2009 | Valoració: 10
és impactant, no se exactament que comentar del relat, però transmet una força brutal!! Jo en tinc 30 d'anys, moltes de les coses que comentes no les he viscut, només algunes...però em sembla genial!! Salut! -
Acrata | 12-01-2009 | Valoració: 9
M'agrada't i també en alguns moments m'he sentit identificat...els somnis, la por, l'angoixa... es passa malament, és innegable.
Felicitats! -
Acrata | 12-11-2008 | Valoració: 8
I el fet és que ara la Berta és qui en tot cas hauris de donar alguna explicació... o no cal?
Quant el músic del metro, i l'Alex creuen les seves mirades...vui dir que per uns instants deixen de ser "fantasmas-urbans" i passen a ser el paiu del saxo i l'Alex que comparteixen un moment on el temps, els ulls, els sentiments guanyen intenssitat! La Berta també està penjada, no?
Salut!! -
Acrata | 11-11-2008
Bona nit!
-
Acrata | 11-11-2008
Gràcies, amb molt de gust llegiré els teus relats!! Ep Undemeath aquest comentari em sembla molt bé, i l'altre també. Seria un estúpid si no sapigués encaixar una crítica que ja et dic em sembla molt acertada (sobre l'altre relat). Gràcies de veritat!!
Bona nit!! -
Acrata | 11-11-2008
Quizas estaba loca, pero almenos tuve un sueño: Gràcies per el teu comentari, he de dir que m'ha fet reflexionar sobre alguns aspectes del relat. El pare i la mare son culpables, ell també. No son els únics. Bé, un cop més gràcies per la crítica!
Anerol: No he llegit mai aquest còmic, tot i que se quin és. El buscaré a la biblioteca. Gràcies a tots per comentar , bona nit i fins la propera. Ara vui llegir als altres relataires. Demà, que ara vaig a dormir...que sona el despertador molt d'hora!! -
Acrata | 11-11-2008
Gràcies per la crítica, no m'ha molestat gens, al contrari crec que és molt acertada. Faltes d'ortografia...i tant, i és que no era un nen gaire aplicat a l'hora d'estudiar i ara passa factura. El fet de que et recordi a la canço d' Eskorbuto em sembla normal tenint en compte el contingut d'aquest tema. Com a película, potser em va marcar més El Pico del Eloy de la Iglesia. He volgut ser esplícit, i plasmar el trauma d'aquestes víctimes, que encara afecte a moltes persones, amb tot tipus de estupafaents....si no em sentiría com un estafador. Un cop més gràcies per la crítica, i la puntuació. Escric poc, segons el meu estat anímic, aquest és el segon relat que escric. El primer el voldria esborrar, no ho faig perque em sap greu a mi mateix. Fins la propera!
-
Acrata | 17-08-2008
Moltes gràcies per els ànims, la veritat és que sempre venen bé ; )
-
Acrata | 15-08-2008 | Valoració: 10
No comparteixo del tot aquesta visió sobre la sensualitat obscura, però si que crec que el més important és el que sent un mateix. El teu relat sembla sincer, és el més important. Tenir una idea, sigui quina sigui, sentirla un mateix...potser és el que més m'agrada, passant de moralitats-imoralitats sovint estúpides. M'agrada el teu relat, és una porta oberta, en un planeta que desprèn una gran tenció. -
Acrata | 12-08-2008 | Valoració: 10
Ei em sembla un relat collonut! Sempre puntuant, sempre igual... de fet no se qui és realment aquest personatge, pero la sensació que transmet el relat..." jo dic, jo se, tu si, tu no, pensa com jo et dic, per algun motiu soc qui soc" Grrrr quina ràbia!! Genial, em sembla un relat genial!
-
Acrata | 12-08-2008 | Valoració: 10
Realment difícil fer un comentari sobre aquest relat. Potser, el que més destacaria és la capacitat que té per fer a un servidor donar voltes sobre si mateix sense parar, fins caure al terra mab el cap mig perdut. Estic allà mateix, com pot ser? A mi m'agrada, te un punt de violència molt atraient, agitat com una sonata de S.Prokofiev, hipnòtic com els "Suburbis" de F.Mompou. Un altre més als preferits!
Espero que no t'hagi molestat la comparació, en cap moment pretenc etiquetar a les persones, així com tampoc la seva feina. Salut. -
Acrata | 09-08-2008 | Valoració: 10
Em sembla un molt bon relat sense caure en tòpics, com un cop de puny o com un gran pet al "còmode" sofà del psicol·leg. Les opinions son personals està clar, i potser poden ferir sensibilitats. No em puc estar de dir que la sensació que em transmet el relat és de recentiment, rabia...això de puntuar fa gràcia, ja que jo et posare un 10 i estarà a la meva llista de preferits, i potser d'altres no et voldran llegir mai més. Bé, moltes felicitats per el teu Manifest sorollista!
Guillem -
Acrata | 09-08-2008 | Valoració: 10
La subtilesa del tema principal així com el seu desembolupament, és impressionant, durant moments no he pogut evitar pensar "és el que sembla...". Gràcies, a estat una bona lectura!!
Guillem
Nous recomanats editora
Últims comentats
- La jugada inesperada (2 comentaris)
- Breu endevinalla de similituds (1 comentaris)
- Compte amb el sol! (3 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- Miro l' esperança (2 comentaris)
- Miro el cel (2 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (1007 lectures)
- Llavor (578 lectures)
- POEMA HUMITÓS (423 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (355 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (354 lectures)
- DARRERS DIES (237 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (204 lectures)
- A LA DERIVA (189 lectures)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (175 lectures)
- Amb ganes de CONVERSAR (164 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (5 comentaris)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (5 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)
- Miro l' esperança (Agrada a 1 relataires)