Cercador
Ara que tinc mig segle i tres lustres
Un relat de: Mena GuigaEm llevo d'hora ni pels mosquits ni per la calor, sinó pel neguit de la vida que aquesta estació sempre m'ha accelerat. "Temps era temps la gent estiuejàvem, després vam fer vacances i ara escapem un cap de setmana", rellegeixo on vaig acabar la lectura anit. Somric. M'acabo de jubilar: estiu, vacances i cap de setmana ja no em són cap motiu d'espera. Agafo la bicicleta, tan tronada -i destronada de la cadireta del rei de la casa, que ja és pare- i cap a la platja amb la sort de no haver-hi de fer cap amb maletes. No sóc viatgera. Estimo el mar de casa. Avui ens dedicarem un dia sencer i ple, com fa força que tenim per costum en encetar-se la temporada. Faré un recorregut pel trencall, observaré les delicades blondes d'escuma, agrairé que l'aigua estigui neta i llavors m'hi endinsaré. Emocions, llàgrimes salades, indefectiblement em vindran records. Jo, agafant còdols peculiars i vidres i fustes de deriva amb la meva germana, que ara viu en un núvol gens de cotó. I aquella gavina ferida i aquells peixos morts amb uns ulls com baletes planes deslluïdes. I aquella medusa quasi transparent amb una faldilleta de farbalà lila. I els castells de sorra que construïa fora de concurs, lluny de l'espai de competició, així m'estava bé. I...tu.
Clavaré el parasol, estiraré la tovallola d'intensos colors que em vas dur de Mèxic. Les hores fortes les passaré aquí sota. Menjaré fruita. M'aniré empastifant de crema protectora. Més tard passejaré amb la pallola que em vas portar de Grècia. Després tornaré a reposar i et llegiré. El teu, el nostre llibre: 'Un dia de platja', inspirat en la nostra coneixença. Abans d'anar-me'n necessitaré, altra volta, que les onades em llepin i s'enduguin, sisplau, si més no un xic del dolor per la teva absència, tan sobtada, tornant d'un viatge…
Comentaris
-
Estimo el mar de casa. [Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 15-08-2024 | Valoració: 10
Així és. Un relat molt ben plantejat, Mena Guida.
Seguint el tema d'escriure en un moment que et fa sentir com en casa o en la platja.
He sentit la teua vida en dos minuts.
M'ha agradat com ho has plantejat, Mena.
M'has llegit alguna volta! No ho sé!
Gràcies per compartir aquest relat.
Cordialment.
-
La que em sap, em sap.[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 15-08-2024 | Valoració: 10
La que sap escriure, escriu sobre qualsevol tema i escriu bé, molt bé. Com és aquest cas, aquest relat d’un dia de Platja i absència. Quina naturalitat, quina intimitat, quins detalls que ja denoten algun problema! Sigui com sigui, I veient que tenim la mateixa edat, una forta abraçada.
Aleix -
Un llibre[Ofensiu]Prou bé | 15-08-2024
Un llibre començament i final (sobtat) d'una història compartida. A la vora de la mar, bon lloc per recordar.
Amb total cordialitat
l´Autor
![Foto de perfil de Mena Guiga Foto de perfil de Mena Guiga](/imatges_autors/1037439.jpg?rnd=1768438307)
898 Relats
955 Comentaris
449187 Lectures
Valoració de l'autor: 9.83
Biografia:
Sóc del 66.I d'octubre.
I m'agraden les dues dades.
La vida.
El sentit de la vida és sentir-la, més que no escoltar-la.
Hi fan molt l'actitud i la voluntat (quin tàndem amb alts i baixos!).
He après que cal tenir-ho ben present (en cada moment present) i que si caic, caic, i si vull m'aixeco. I que a vegades cal ajuda, com també podem (hem) d'ajudar, sers socials com som. I de la patacada sempre alguna cosa en queda. L'ànima, però, no ha de voler aquest pòsit: el trascendeix, ha de fer-ho És molt més. El pòsit de la patacada és perquè el bon cervell se'n faci càrrec i ho integri. (com estic parlant! sóc jo?).
Entenc que som/podem ser/... : ànima-amor, entrega i unicitat, creativitat i complexitat.
'Sense pressa, sense treva', com deia Goethe, deixa-m'ho tenir clar, perquè...senzillament: és la vida.
L'escriure per què i per a què.
I seguir. Sent vulnerable i transparent (hi ha mesures, però el màxim possible), amb l'acceptació de les virtuts i els defectes.
La comprensió que dins aquesta vida n'hi ha unes quantes i que en el procés de canvi, en el fluir (puto verb! ...ara que pitjor és ''pillar') i els trams que comporta -mai indolors- és necessari. Per ser més qui sóc i per oferir la meva esfera, però també saber-la preservar (aquest fragment m'ha quedat un pèl 'miquelmartipòlic!: esfera, preservar) ;)
Mantra: jo agraeixo, jo estimo (aplicat o assajat, l'important és tenir-lo present).
Aquesta etapa que em fa abraçar-me, l'alegria en la tristesa i a l'inrevés. Si li dic 'maduresa' em foto una hòstia, perquè sembla com si la nena petita que duc a dins hagués de morir. I no és així. Me l'estimo.
Les queixes són mentides vestidetes de ganes de fer perdre somriures.
Abans la natura i les persones-persones que la matèria. Abans que el tenir, el ser. O un tenir-ser equilibrat, coherent i conscient. Gens fàcil, que els mots bonics i de compromís han de passar al nivell demostració-acció (hi ha ha graus, és clar).
I el món, tan tocat de tantes tecles...fa mal.
Si no hi ha res més allà dalt, en la serenor còsmica.... Sí que hi és. Abraçar el cel cada nit i escalfar-se amb els estels que brillen sense demanar res. I va a tongades.
Les paraules. El llenguatge. Els sons. Una màgia, quan està ben dut. Jo tinc la dèria d'escurçar noms propis...entre d'altres que qui em llegeixi-coneixi (és indivisible) captarà.
El 2018 he passat a ser VEGANA, la decisió més maca de la meva vida. Saber que no col·laboro gens en la indústria càrnica, làctica, d'ous, de la pell, de l'oci amb animals, de l'experimentació amb ells...fa estar millor. Crec, sincerament, que el veganisme és la llum del món i l'únic sistema redemptor.
****Tinc publicat un llibre de relats (tocant el tema eròtic, l'humorístic...i més): 'Al terrat a l'hora calenta' (Nova Casa Editorial). El meu primer fill gran. Els altres, contes per a infants, coescrits amb A.Mercader i il·lustrats per mi, són un dels rierols del feix que em conforma i va conformant.
butxaca5@gmail.com
Últims relats de l'autor
- Ara que tinc mig segle i tres lustres
- La gata a la barca
- Mar amarga
- En treure'm a passeig
- No pots fer res
- Sorreta negra
- Imogen, la Guapa
- L'Adam i la Madam
- Duia boina i treia fum
- La Karmina i la Romina
- El colom i les cotorretes
- La caseta blanca d'aquella àvia
- La flor blanca del tanatori
- L'home del frac i la dona del frec
- Llufa de fulla