Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
RE: RE: A veure ..
Intervenció de: Herge | 13-10-2008
Sí no ho expliques i el nen ho arribar a saber - i aquestes coses sempre surten a la llum- li fas un mal més que considerable .
No crec que uns pares responsables vulguin assumir el risc de traumatitzar al seu fill d'aquesta manera . Però, malauradament, no tothom ho és de responsable. I per això veig bé aquesta llei ( encara que això de posar una edat limit tan alta, dotze anys crec, no m'agrada, s'ha d'explicar de del primer moment , amb tota normalitat )
És la meva opinió, naturalment .
Salut .
Respostes
-
A veure ..
Herge | 13/10/2008 a les 12:41
El que és fort és que una cosa de sentit comú s'hagi d'imposar per llei.
Jo sí tinc una filla adoptada i des de que varem iniciar el procés ja ens van explicar que el fet de l'adopció s'ha d'anar integrant en el dia a dia - i des del primer dia- , com una cosa normal. En el nostre cas, donat que la nostra filla és asiàtica, no hi havia el risc de que se'ns passes pel cap mantenir-ho en secret. Però sé de casos de pares que escolleixen el país d'adopció prioritzant la raça del nen per tal de poder mantenir el fet de l'adopció en secret
( fragment real escoltat en boca d'una futura mare adoptiva : " ..a mi m'agradaria una nena russa, rossa amb ulls blaus, com jo .." ).
Adoptar és una de les decisions més importants que un pot prendre a la vida . I fer-ho amb la intenció de mantenir-ho en secret és un acte irresponsable, per no utilitzar algun altre qualificatiu més fort.
Benvinguda sigui aquesta llei.
Salut .
-
RE: A veure ..
T. Cargol | 13/10/2008 a les 12:46
Vols dir, que és un dret del nen o nena saber-ho? O "només" un tema moral pels pares?
-
RE: RE: A veure ..
Herge | 13/10/2008 a les 12:59
Sí no ho expliques i el nen ho arribar a saber - i aquestes coses sempre surten a la llum- li fas un mal més que considerable .
No crec que uns pares responsables vulguin assumir el risc de traumatitzar al seu fill d'aquesta manera . Però, malauradament, no tothom ho és de responsable. I per això veig bé aquesta llei ( encara que això de posar una edat limit tan alta, dotze anys crec, no m'agrada, s'ha d'explicar de del primer moment , amb tota normalitat )
És la meva opinió, naturalment .
Salut .
-
RE: RE: RE: A veure ..
T. Cargol | 13/10/2008 a les 13:15
Jo ho faria igual, sinó, de la mateixa manera que has amagat això pots arribar a amagar qualsevol altre fet important i desfàs la confiança. Les coses s'acaben coneixent. Ara, el tema era si això és tan decisiu que s'havia de fer obligadament per llei.
-
RE: RE: RE: RE: A veure ..
XvI | 13/10/2008 a les 14:32
Per saber això hauriem de preguntar als fills adoptats.
Em sembla de sentit comú, com diu en Herge. I encara que una llei sempre és quelcom artificial afegit que no agrada, quan no afecta al sentit comú és un mal menor.
-
RE: Una llei una mica forteta.
Jere Soler G | 13/10/2008 a les 15:55
Crec que l'error és posar els dotze anys com edat límit de dir-ho. Els dotze anys és una edat fatal, la preadolescència; crec que pot ser molt nociu dir-ho als dotze anys perquè el sotrac de la notícia es pot sumar al sotrac dels canvis hormonals i donar com a reultat una adolescència molt traumàtica.
Penso que igual que se'ls explica als nens des de petits que van néixer de l'amor entre el pare i la mare, que un dia es van abraçar molt fort i tal i qual, i la panxeta va créixer, i tal i qual, doncs des de sempre, és a dir des de ben petits se'ls pot dir als nens adoptats que l'amor dels seus pares per ells els va fer viatjar fins a l'altra banda del món per anar a buscar-los.
Imposar-ho per llei? No ho sé. Potser sí. Si es demostra que el trauma de descobrir-ho de gran és més perniciós que el fet de saber-ho de sempre, pot ser raonable imposar-ho per llei.
I és un altre tema, però jo també imposaria per llei el dret de tota persona a saber que li queden tres mesos de vida. De vegades s'amaga, la família i els metges ho amaguen, i crec que és un dret.
-
hola Helènic...
angie | 13/10/2008 a les 22:21
sobre això d'amagar que et queden 3 mesos de vida... bé, els metges s'equivoquen, o no tenen la certesa al 100%, o el malalt és insospitadament una màquina de dur la contrària. Parlo des de l'experiència. A la meva mare, li van diagnosticar amb 54 anys un càncer de pit del qual va ser operada. Va resultar que tenia una metàstasi per totes bandes i li van donar menys de 6 mesos de vida. El va superar. En va tenir 2 més, un als quatre anys i l'altra als 7, del qual finalment, va morir. Si li haguessim dit que li quedaven 3 mesos, potser s'hagués enfonsat i la ment humana ja saps que és la caixa de les eines... les vegades següents potser no hagués lluitat ni una ínfima part del que ho va fer.
Una abraçada!
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)