Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
Ornament
Intervenció de: bronze | 22-09-2009
Com el teixit d'aranya
atrapa flors i cors,
com les gotes de reïna
empresonen les nimfes,
com els joiells lluents
encaterinen aus,
així vas captivar-me,
i amb una agulla fina
pel mig vas traspassar-me,
per lentament morir-me
i del meu pellanc fer-ne
mostra ornamentativa.
Respostes
-
aquí la imatge més gran...
deòmises | 13/09/2009 a les 18:11 -
Camins perduts
gypsy | 22/09/2009 a les 00:45
Fades que habiteu els laberints inextricables
d'aquells camins perduts en els records muts
que ens arrenquen la pell a tires d'emocions
guanyades a l'oblit per un instant que passa,
com la vida passa sense mirar enrere
la sang se'ns glaça en un cor de paper;
no volem viure cap altra vida ni volem ésser,
ni respirar, ni afermar la terra que trepitgem,
tan sols delim una boira que ens faci desaparèixer
tendrament en silenci, com àngels imaginats
en somnis acabats abans de néixer, i en espelmes que s'apaguin en la foscor de la nit.
-
Camins perduts (aquí)
gypsy | 22/09/2009 a les 00:50
Fades que habiteu els laberints inextricables
d'aquells camins perduts en els records muts
que ens arrenquen la pell a tires d'emocions
guanyades a l'oblit per un instant que passa,
com la vida passa sense mirar enrere
la sang se'ns glaça en un cor de paper;
no volem viure cap altra vida ni volem ésser,
ni respirar, ni afermar la terra que trepitgem,
tan sols delim una boira que ens faci desaparèixer
tendrament en silenci, com àngels imaginats
en somnis acabats abans de néixer,
i en espelmes que s'apaguin en la foscor de la nit.
-
Fades fadrines
Naiade | 18/09/2009 a les 20:59
Amb mans destres i enjogassades
ella va retallant, amb la rapidesa
de qui domina el tema.
Absorta del que l'envolta
va construint un petit univers
que repassarà amb la mirada
milers de vegades...
cercant significats, signes i figures
que cobraran vida dins la seva imaginació.
Avui ha creat un món microscòpic
observa amb la fantasia de les ments creadores
i visiona una silueta amb forma de cor.
Una fulla peltada disfressada de bipinnada
guarnida com per la festa del solstici de primavera
ornada de flors, pètals i garlandes
i entre la seva textura suau i treballada
com un delicat encaix de blonda
i reposen dues fades fadrines
assegudes a la part abaxial de la nervadura límbica
estan abstretes per unes altres fades alades que resten arronsades, enfilades a la part adaxial
hipnotitzant-les amb el batec de les seves ales de papallona.
-
JARDÍ DE PAPER
brins | 19/09/2009 a les 16:24
JARDÍ DE PAPER
Asseguda en florit jardí de retalls de paper,
contemplo roselles descloses del passat,
al voltant de delicades fades amb ales de futur;
dos temps, importants espais de la meva vida,
que, en unir-se, configuren dibuix d'un sol cor.
Perfils de mimosa, gatosa , margalides i saüc,
em reviuen grogor d'enyorats, bells instants,
roselles, orengues i prímules de foc encès
m'inciten a cercar nous dissenys esclatants.
No vull esborrar res d'allò que ja és dibuixat,
no vull estripar cap d'aquests dos meus espais,
ni pretenc tampoc encendre bombetes foses,
necessito, tan sols, somniar vol d'alades fades
per poder viure sense nostàlgia d'altres anys.
-
心臓 (Cinc tankas)
Dolça Parvati | 21/09/2009 a les 23:15
De l'artifici
La sublim senzillesa
Del blanc i el negre
Degoteja callada
Pel paper i l'escletxa.
Gràcils donzelles
A sinistra i a dreta
Miren enfora
Amb sensuals figures
Sobre l'arc de la branca.
Quin sortilegi
Brollarà de les puntes
D'aquelles randes
Quan el vent les agite
En nit de clara lluna?
Llàgrimes pengen
Del cor de fantasia
Com gotes d'aigua
Tibant d'ingravidesa
Les flors més delicades.
Nimfes alades
Tanquen l'univers màgic
Amb les mans destres.
Batega ara el poema
I el sentiment s'enlaira.
-
Del paper i l'escletxa (és el títol) (n+)
Dolça Parvati | 21/09/2009 a les 23:18
-
Ornament
bronze | 22/09/2009 a les 15:25
Com el teixit d'aranya
atrapa flors i cors,
com les gotes de reïna
empresonen les nimfes,
com els joiells lluents
encaterinen aus,
així vas captivar-me,
i amb una agulla fina
pel mig vas traspassar-me,
per lentament morir-me
i del meu pellanc fer-ne
mostra ornamentativa.
-
Imaginari col·lectiu
diamant | 22/09/2009 a les 16:38
La dona és l'element decoratiu,
entre cors i roses i garlandes
que sempre espera en un espai captiu
que un príncep vingui a retornar-la.
En aquest imaginari col·lectiu
que malda per perpetuar-se,
la dona és un ésser mai esquiu,
sempre a punt per modelar-se.
Com si fos un ésser només imaginat,
no una persona que avança i lluita,
té per llegenda ser algú inacabat
que evoluciona entre perfums i puntes.
Però ella d'aquesta creu s'ha desclavat
i amb molts pocs mots i entre molt lleus somriures
ha excavat amb fervor i ha aixecat
els pilars i els fonaments del seu viure.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)