Cercador
Llista categories
Detall intervenció
Cada COP que callas
Intervenció de: Beka | 10-06-2021El primer silenci
la primera bofetada.
Tenia 11 anys.
El segon silenci
un cop de puny.
Aquest a la mama.
Tercer silenci
una patada.
A partir d'aqui
sempre a la mare.
Cada cop
que callas,
una nena plora,
una mare pateix,
una ànima es trenca.
Respostes
-
RE: RPV 278. Cosits els llavis
rnbonet | 01/06/2021 a les 16:25Cosits els llavis
fins a la mort.
Femella o mascle,
tant se m'infot.
Callats, callats!
Ordre imperial!
Volen callar-nos
pertot arreu;
des de naixença
sense clemència.
Amb llavis muts
fent un esforç
cride ben fort:
callar, nosaltres?
Ni ací ni enlloc;
aneu, manats,
i tous i mustis,
a fer la mà!
(En certa manera, vaig ser uns dels iniciadors d'aquest repte. Penjava imatges al fòrum i la gent relataire responia amb un poemeta. Després els incorporava tots, amb el dibuixpertinent, a una web que intitul·lava "DIBUIXETS I VERSETS". No sé si encara s'hi pot veure.) -
RE: RE: RPV 278. Cosits els llavis
Anaïs | 01/06/2021 a les 18:49Sí, company, es pot veure!!! Cliqueu aquí per veure el blog de dibuixets i versets!
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
Anaïs | 01/06/2021 a les 16:47ATENCIÓ! Canvi de termini per presentar els poemes: Teniu temps fins el diumenge dia 13 al matí.
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
kefas | 01/06/2021 a les 18:29Què vol dir RPV?
-
No és silenci
Mena Guiga | 01/06/2021 a les 21:33Saps que hi ha tisores,
saps que hi ha ganivets.
I saps, oi?- que no,
no et faran mal.
Ans més te'n fa,
te'n fa, te'n fa, te'n fa,
cada punt cosit,
agulla malparida,
fermes tibantors.
Tisores,
ganivets,
no, no et faran mal.
Destibada boca,
obrir-la de bat a bat,
amb embat,
com del cul d'un embut
tornarà el mot
perquè això...
això no és silenci,
sinó...presó.
Mena
-
RE: RPV 278. SILENCI. Els crits del silenci
Prou bé | 01/06/2021 a les 22:32M'han cosit la boca
Ja no puc parlar
Amb ulls ben oberts
Seguiré pensant
Tenen el poder
De fer-nos callar
I totes les eines
Agulles punxants
Que els llavis foraden
No se'n sortiran
Aviat vindrà el dia
Que tallant els ferros
Obrirem la boca
Ja prou hem callat!
-
ELS SOROLLS DEL SILENCI
kefas | 02/06/2021 a les 08:33Els sorolls del silenci
Una veu que no contesta
una paraula amagada
una nota desnonada
la solitud en la festa
el pensament que s'absenta
la fredor en l'abraçada
la mirada desviada
l'amoreta que turmenta
hi ha un silenci per l'amor
i un silenci per la guerra
el silenci és sorollós
quan de nosaltres desterra
l'únic poder salvador,
nostre amor per la bellesa
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
Atlantis | 02/06/2021 a les 10:01Per dins
Cosida amb un fistó la meva la boca
no pot parlar ni riure ni besar-te
no sé ni com ni quan podré estimar-te
ni donar-te l’encens que ara em provoca
alenades d’amor, glops ballarins
Desolada no vull rendir-me pas
i amb valentia em dic: no abdicaràs
Ho he decidit: t’estimaré per dins.
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
aleshores | 02/06/2021 a les 18:02On és el silenci
El silenci es al cap i no a la boca:
Tot el cos ens explica i comunica.
I no hi corda que ens lligui el pensament.
Com un doll d’aigua sorgeix la veritat,
la nostra sed de raó, que res no atura.
Qui no vol parlar si s’escampa el dolor?
Si l’alegria explota?
Lluny del moment perpetu,
on les veus assenyades,
silecioses, són ressó de botxí.
-
Silencis
Homo insciens | 03/06/2021 a les 07:47Silencis
Si fos quelcom abstracte
voldria ser silenci.
I acumular designis
dels llavis redimits;
del cor al descobert.
I esplaiar-me amb l’espai
que ocupen aquells buits
que hi ha entre les paraules.
I empassar-me saliva,
amb calma i serenor,
abans de rescatar
paraules fugisseres
nascudes del silenci.
Silencis que perduren
abocats en un vers.
-
LLAVIS CLOSOS
brins | 03/06/2021 a les 14:42
Ahir, mare,
arrel de les meves branques,
vaig caminar al teu costat
per senders de llum,
però amb llavis segellats;
creia que no necessitava dir-te
com t’arribava a estimar,
desava els mots en un calaix
que tu no podies obrir...
Avui, mare,
trista per la teva absència,
em dolen aquells silencis,
recordo tot el que no et vaig dir,
i torno a obrir el calaix,
per alliberar la tendresa,
però avui, mare,
ja és massa tard…
brins
-
QUAN ESTIC CALLAT
PERLA DE VELLUT | 03/06/2021 a les 20:20QUAN ESTIC CALLAT
Si estic callat... tinc demència?
Em roden a dalt els dits...
el meu ésser amb ardència,
em falten veus per les nits.
Ardor i la veu amb clemència
i el terme no m’ix dels pits,
em falta l’arenga i essència,
ja estic fet un laberint.
Al silenci parlaré...
no eixien paraules de vida,
sóc així de mots succints.
Sense paraules viuré...
una sucada d’eixida,
perquè els mots estan diluïts.
PERLA DE VELLUT
-
El vuitè segell
rautortor | 04/06/2021 a les 21:59El vuitè segell
tot pensant en Aristòfanes
Set silencis, set segells,
com d’una apocalipsi
estereotipada d’antuvi.
Els arconts, vells i envellits,
com si fossin els heralds
d’uns déus que mai no moren,
prescriviren els set segells:
Elles, com a mostra de respecte
i submissió devers llurs consorts,
no podran lliurement
pensar,
expressar-se,
decidir,
fer la seva,
tenir idees,
censurar
ni portar la contrària;
en resum, clouran els llavis.
Tantost s’anuncià el decret,
els guerrers l’ovacionaren.
Tot d’una, però, aparegué
un estol d’esposes i donzelles
sota el guiatge de Lisístrata.
Si no podeu descloure
aquests vergonyosos segells
n’haureu d’afegir un altre,
proclamaren als quatre vents
mentre s’alçaven les túniques.
-
Millor aquest
rautortor | 04/06/2021 a les 22:38
El vuitè segell
(tot pensant en Aristòfanes)
Set silencis, set segells,
com d’una apocalipsi
estereotipada d’antuvi.
Els arconts, vells i envellits,
com si fossin els heralds
d’uns déus que mai no moren,
prescriviren els set segells:
Elles, com a mostra de respecte
i submissió devers llurs consorts,
no podran lliurement
pensar,
expressar-se,
decidir,
fer la seva,
tenir idees,
censurar
ni portar la contrària;
en resum, clouran els llavis.
Tantost s’anuncià el decret,
els guerrers l’ovacionaren.
Tot d’una, però, aparegué
un estol d’esposes i donzelles
sota el guiatge de Lisístrata.
Si no podeu descloure
aquests vergonyosos segells
nosaltres n’afegirem un altre,
proclamaren als quatre vents
mentre s’alçaven les túniques.
-
Excrescència (o Absència)
deòmises | 07/06/2021 a les 12:22Me gusta cuando callas porque estás como ausente
Pablo NERUDA
Silenci, i la paraula mor dins de la gorja abans que els llavis
Sàpiguen que existeix un paradís sense lligams ni cordes,
I avui encara recordes els anys de glavis, els danys, les bordes
Per on abocar-se en el moment de no trobar una sortida.
Quietud, i el mot esdevé el senyal indefugible de la vida
I les frases són un món estrany, només creat per als savis,
L'excrescència d'un cos que, enmig del càncer, prens i abordes
Fins que el límit excedit és marjal per al tímid de formes llordes.
Silenci, i el tornaveu és queixa i buidor, absència de tot allò
Que ens cal per existir i conviure, i cada cicatriu ens ajuda
A aparèixer de nou amb una nova muda, o amb vetusta gonella.
Com deia el poeta, enmig dels camps de ceps i de llicorella.
Quietud, i callo, i calles, i demà serem nosaltres —o tan sols tu i jo—
I reblarem el clau, el descosit, la trama, amb la voracitat de la ruda.
d. -
Excrescència (o Absència)[aquí millor?]
deòmises | 07/06/2021 a les 12:24Me gusta cuando callas porque estás como ausente
Pablo NERUDA
Silenci, i la paraula mor dins de la gorja abans que els llavis
Sàpiguen que existeix un paradís sense lligams ni cordes,
I avui encara recordes els anys de glavis, els danys, les bordes
Per on abocar-se en el moment de no trobar una sortida.
Quietud, i el mot esdevé el senyal indefugible de la vida
I les frases són un món estrany, només creat per als savis,
L'excrescència d'un cos que, enmig del càncer, prens i abordes
Fins que el límit excedit és marjal per al tímid de formes llordes.
Silenci, i el tornaveu és queixa i buidor, absència de tot allò
Que ens cal per existir i conviure, i cada cicatriu ens ajuda
A aparèixer de nou amb una nova muda, o amb vetusta gonella.
Com deia el poeta, entre els camps de plens ceps i de llicorella.
Quietud, i callo, i calles, i demà serem nosaltres —o tan sols tu i jo—
I reblarem el clau, el descosit, la trama, amb la voracitat de la ruda.
d.
-
Cada COP que callas
Beka | 10/06/2021 a les 13:25El primer silenci
la primera bofetada.
Tenia 11 anys.
El segon silenci
un cop de puny.
Aquest a la mama.
Tercer silenci
una patada.
A partir d'aqui
sempre a la mare.
Cada cop
que callas,
una nena plora,
una mare pateix,
una ànima es trenca.
-
RE: RPV 278. SILENCI. Tanca la boca
Prou bé | 12/06/2021 a les 08:14En boca tancada
No hi entren les mosques.
Per la boca mor el peix.
A paraules nècies
Orelles sordes.
Més val callar
Què amb bèsties parlar.
Menys parlar i més treballar.
Parlar massa... castellà?, català?
.....
tot convida a la boca serrar
Amb filferros?
I així com ens hem de comunicar?
Oh! I tant! M'oblidava del WhatsApp! -
RE: RE: RPV 278. SILENCI. Tanca la boca
Prou bé | 12/06/2021 a les 23:10Fora de concurs
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
kefas | 13/06/2021 a les 13:33Això de la poesia va per dies.
N'hi ha que volen soroll i altres, a la placidesa
Alguns s'apunten al combat i altres es recreen
en la quietud del pensament en uns llavis.
Avui estic entre els cargols i les papallones
i les meves preferències són,
1.- Silencis
2.- LLAVIS CLOSOS
3.- QUAN ESTIC CALLAT (I no va en segones, PERLA)
-
RE: RPV 278. SILENCI. CONVOCATÒRIA
PERLA DE VELLUT | 14/06/2021 a les 17:001.- LLAVIS CLOSOS
2.- PER DINS
3.- ARA ÉS L'HORA.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
- SI N’HI HA DE GENT RARA!... (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (414 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (341 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)