Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
Repte poètic visual 284. Reflexió interna
Intervenció de: Homo insciens | 05-09-2021
Reflexió interna és el títol de la fotografia que esteu veient, de l’artista i fotògraf italià Tony Luciani, i que forma part del seu treball “MAMMA, In the Meantime”, que trobo commovedor. De fet quan el vaig descobrir a mi em va inspirar unes línies en prosa poètica que vaig deixar en el meu blog. Espero que també us desperti les muses i escriviu un poema en l’estil i la forma que més us plagui.
Teniu temps fins al dilluns dia 13 de setembre.
Gràcies i endavant!
Respostes
-
No hi ha més avui
kefas | 05/09/2021 a les 22:29
No hi ha més avui
que l'ahir que demà comença
No hi ha cap infant
que no tingui una mirada vella
No hi ha cap matí
que no hagi assassinat un vespre
No hi ha cap finestra
que no s'obri sense témer
que l'avui, el infant i el matí
fugiran quan el vidre del temps
es trenqui.
-
RE: Repte poètic visual 284. Refle Reflexións xió interna
Soleia | 06/09/2021 a les 14:03Jo era,
ara sóc,
malgrat el temps...
malgrat la imatge...
Vivències m'han forjat,
m'han fet conèixer la meva ànima,
i ara que em sento lliure
he d'escriure la pàgina
més difícil i trista,
-encara que em costi dir-ho...-
d'aquesta història meva!
-
Esperança
brins | 08/09/2021 a les 11:33
Els colors ja no brillen
_Hi ha pol·lució.
Les flors ja no broten
_ No tenen terra.
Però els nens encara juguen,
els colors tornaran a brillar.
-
Reflex
Anaïs | 08/09/2021 a les 12:32Iaia, et veig i em reconec
en mirada familiar.
La teva innocència i la meva
tancades en el mirall.
Allò que fórem,
allò que som.
Allò que mai tornarem a ser.
-
Ens reconeixem
PERLA DE VELLUT | 08/09/2021 a les 18:53
És trist veure's envellir-se
a través del temps.
És pesarós mirar com passen els dies
i cada vegada hi ha més vellesa.
Si és al revés veure's
quan eres xiquet,
quina arrambada hi ha dins del ser.
Quan som jòvens gaudim!,
quan som vells ens reconeixem,
quan passa el temps!
-
RECTIFICACIÓ: EL CORRECTE ÉS AQUEST
PERLA DE VELLUT | 10/09/2021 a les 16:45Ens reconeixem.
És trist veure's envellir-se
a través del temps.
És pesarós mirar com passen els dies
i cada vegada hi ha més vellesa.
Si és al revés veure's
quan eres xiquet,
quina arrambada hi ha dins del ser.
Quan som jòvens gaudim!
si som vells ens reconeixem!,
com passa el temps!.
-
Un rostre conegut (Fora de concurs)
Homo insciens | 10/09/2021 a les 07:57
Un rostre antic però conegut
em desperta la consciència del temps,
entre les mans una fotografia,
llampecs captius que perduren,
instants que trenen la vida,
oblit esquívol.
La pell, fina i rosada,
delata els anys que ens separen
mes la memòria ens sent indistingibles.
Per molt que atalaia la història,
viatjar endavant en el temps
és l’única direcció possible.
-
RE: Un rostre conegut (Fora de concurs)
Homo insciens | 11/09/2021 a les 20:05Substitueixo: Per molt que atalaia la història,
Per: Per molt que l'ahir aguaiti
-
RE: Repte poètic visual 284. Reflexió interna
Atlantis | 10/09/2021 a les 10:03Bon dia
Com cada matí al bany,
m’he mirat el mirall
i he vist una cara coneguda.
Els ulls eren iguals, ben igualets que els meus
i els llavis em somreien.
El pentinat distint
i quan l’hi he mirat les mans
duia les ungles pintades de vermell.
Al coll un collaret
i a la mirada hi duia calidesa
i una suau i dolça ombra de rímel..
Com és si mai em pinto?
Era una cara coneguda.
Amb presses he anat cap a la feina
i a mig camí l’he recordat ben bé:
Era la mare, qui avui des de molt lluny,
m’ha dit Bon dia.
Setembre 2021
-
Les altres mirades
Endevina'm | 10/09/2021 a les 12:01
…i marxarem del món
Aquella qui mira a l’espill…
som la mateixa persona?
De qui són els ulls
que em miren...?
Són els meus?,
o la dels qui em veuen?
Em veig reflectida
en aquella llum que s’apaga?
No és aquella llum
la que tot ho il·lumina
qui reflecteix les nostres mirades,
la de qui amb neguit incrèdul
veu sorgir un nou dubte
de cada resposta,
i vol...
saber què hi ha més enllà.
Sempre.
Dessota veig qui mostra
l’esguard madur...
aquell que reté un tret
significant, sense mots,
en un esdevenir pretèrit de la sang
que uneix visions.
Ambdues cerquen la llum
ambdues són llum...
ambdues caminen pel penya-segat
de la vida que s’escola...
entre mirades que no veuen?
Aquelles són les altres mirades,
aquelles que no senten
aquelles que no es troben
aquelles que busquen
i no creuen...
Aquelles...
no som nosaltres.
Som aquelles que han viscut
tothora unides,
per lligams que cremen incerteses
i mai no han deixat de mirar-se.
Aquelles...
on veig la mateixa
perpètua necessitat de conèixer.
Són aquelles...
les altres mirades,
les que volen contestes,
les que no muden,
malgrat que el temps sigui vel·leïtós.
***
...i marxarem del món
sense la darrera resposta.
Setembre 2021
-
... i marxarem del món
Endevina'm | 10/09/2021 a les 12:02El títol és aquest, l'altre ha estat una equivocació...
-
RE: Repte poètic visual 284. Reflexió interna
Prou bé | 10/09/2021 a les 14:56La veritat del mirall
Diuen els entesos
que no és fet estrany:
Que ningú de nosaltres
es veu tal com és.
Que tots ens "veiem"
Amb deu anys de menys!
Però a quí veig al mirall ?
No sóc jo, ni és persona
Que mai hagi conegut
Ni ara ni anys enrere…
Potser només és la imatge
De qui hauria volgut ser...
-
La nena interior
Soleia | 10/09/2021 a les 17:38La mateixa mirada,
La mateixa expressió...
Ni, el temps, no ha estat pas capaç,
no... de canviar-la!
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)