Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
RE: REPTE LVIII (RECORDATORI) No us el perdeu...
Intervenció de: cora cadaqués | 20-11-2005
Mentre l'Alba està al lavabo, jo estic a la seva habitació repassant-la de dalt a baix. No puc entendre quin servei li fan tants trastus.
Ella viu com una reina perquè els seus pares tenen un fàbrica de sabates. El meu pare hi treballa enganxant les soles de les sabates.
Des del sis anys que ens han deixat ser amigues, encara que jo no estigui a la mateixa igualtat de condicions econòmiques. Ella sempre ha tingut el que ha volgut, en canvi, jo no. Quan arribava a casa havia d'ajudar a ma mare a fer les feines de casa i a cuidar els meus germans petits. Sempre era la mateixa monotonia: anar a l'escola, tornar a casa a netejar i, llavors, donar el sopar als meus germans.
Dic que ens han deixat ser amigues perquè el pare de l'Alba no la deixava jugar amb mi perquè deia que ella tenia una lluentor especial que l'Elionor, és a dir, jo, no tenia.
El dia que l'Alba va fer sis anys, vuit anys enrere, els seus pares li van regalar una bicicleta. Ella, d'amagat, em va venir a buscar per anar a donar un tomb vora l'estany. Vam pujar totes dues a la bicicleta i em va tocar a mi pedalar.
Un cop vam arribar a l'estany l'Alba es va despullar i es va tirar dins l'aigua. El que no sabia ella és que aquell llac era molt fons.
A la primera capbussada vaig adonar-me que no tornava a la superfície. No sabia el perquè. Primerament, pensava que era per comprovar l'estona que podia aguantar sota l'aigua. Però, al cap de 3 minuts, vaig adonar-me que no pujava. Ràpidament, em vaig tirar a l'aigua per buscar-la.
La vaig trobar al fons, sense moure's. Com vaig poder, la vaig treure de l'aigua. I, al cap d'uns moments d'haver sortit va tornar ensí.
L'Alba li va explicar al seu pare què li havia passat i des d'aleshores que la deixa jugar amb mi.
Ara que tenim catorze anys veiem la vida de diferent manera. Ens hem adonat que hem de viure la vida al màxim possible, perquè qualsevol dia potser que deixem de ser-hi.
Respostes
-
Jeremias...
quetzcoatl | 19/11/2005 a les 22:05
posa fotos d'ell nu, fa una campanya de repte impressionant, anima el personal i ens posa fotos maquíssimes...
qui no participi en aquest repte és que és un escèptic... Què més es pot demanar?
(un ball eròtico-naturalista de premi?)
: )
-
RE: Tens raó quetz
angie | 19/11/2005 a les 22:46
S'ho curra prou. És el productor d'imatges de relats.....
-
hehehe
quetzcoatl | 19/11/2005 a les 22:55
estic pensant en penjar alguna foto també... és prou bonic. A veure si en trobo una de mar, que són les que li agraden...
m (fent punt pel repte? hihihi)
-
prova
quetzcoatl | 19/11/2005 a les 23:07
-
RE: REPTE LVIII (RECORDATORI) No us el perdeu...
cora cadaqués | 20/11/2005 a les 12:25
Mentre l'Alba està al lavabo, jo estic a la seva habitació repassant-la de dalt a baix. No puc entendre quin servei li fan tants trastus.
Ella viu com una reina perquè els seus pares tenen un fàbrica de sabates. El meu pare hi treballa enganxant les soles de les sabates.
Des del sis anys que ens han deixat ser amigues, encara que jo no estigui a la mateixa igualtat de condicions econòmiques. Ella sempre ha tingut el que ha volgut, en canvi, jo no. Quan arribava a casa havia d'ajudar a ma mare a fer les feines de casa i a cuidar els meus germans petits. Sempre era la mateixa monotonia: anar a l'escola, tornar a casa a netejar i, llavors, donar el sopar als meus germans.
Dic que ens han deixat ser amigues perquè el pare de l'Alba no la deixava jugar amb mi perquè deia que ella tenia una lluentor especial que l'Elionor, és a dir, jo, no tenia.
El dia que l'Alba va fer sis anys, vuit anys enrere, els seus pares li van regalar una bicicleta. Ella, d'amagat, em va venir a buscar per anar a donar un tomb vora l'estany. Vam pujar totes dues a la bicicleta i em va tocar a mi pedalar.
Un cop vam arribar a l'estany l'Alba es va despullar i es va tirar dins l'aigua. El que no sabia ella és que aquell llac era molt fons.
A la primera capbussada vaig adonar-me que no tornava a la superfície. No sabia el perquè. Primerament, pensava que era per comprovar l'estona que podia aguantar sota l'aigua. Però, al cap de 3 minuts, vaig adonar-me que no pujava. Ràpidament, em vaig tirar a l'aigua per buscar-la.
La vaig trobar al fons, sense moure's. Com vaig poder, la vaig treure de l'aigua. I, al cap d'uns moments d'haver sortit va tornar ensí.
L'Alba li va explicar al seu pare què li havia passat i des d'aleshores que la deixa jugar amb mi.
Ara que tenim catorze anys veiem la vida de diferent manera. Ens hem adonat que hem de viure la vida al màxim possible, perquè qualsevol dia potser que deixem de ser-hi.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- La jugada inesperada (2 comentaris)
- Breu endevinalla de similituds (1 comentaris)
- Compte amb el sol! (3 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- Miro l' esperança (2 comentaris)
- Miro el cel (2 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (1007 lectures)
- Llavor (577 lectures)
- POEMA HUMITÓS (423 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (354 lectures)
- DARRERS DIES (237 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (204 lectures)
- A LA DERIVA (189 lectures)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (174 lectures)
- Amb ganes de CONVERSAR (164 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (5 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)
- Miro l' esperança (Agrada a 1 relataires)