Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
Hola Joan
Intervenció de: Dida | 15-11-2009
La veritat es q nose per on va encaminada. La solitud que sento es intensa i ja posrta massa temps ocupant una part molt important en la meva vida. Necessito carinyo i que algú m'estimi com a dona.
Una abraçada Joan
Respostes
-
RE: Perquè ens sentim sols avegades???
Mercè Bellfort | 15/11/2009 a les 14:50
Perquè ens manca aquella veu amiga que et reconforta i et fa costat en tot moment. Sentir-se sol pot resultar molt desagradable però si aconsegueixes trobar-te bé amb tu mateix ja et tens a tu, suportant dignament els alts i baixos que ens brinda la vida.
Tothom passa per moments de solitud no desitjada que algun dia desapareixen.
Espero haver-te ajudat una miqueta. Sàpigues que et comprenc perfectament i que et faig costat.
T'envio una abraçada ben afectuosa, Dida.
Mercè
-
Gràcies Mercè
Dida | 15/11/2009 a les 16:18
Moltes gràcies per la teva resposta. Espero que algun dia desapareguin!! Una abraçada!!
Dida
-
La solitud una absència o una situació ?
Joan G. Pons | 15/11/2009 a les 15:04
Bona pregunta Dida. I opino.
La sensaciò de solitud no va sola. Va lligada amb quelcom o amb una o unes persones.
Cal aprofundir sobre aquest lligam i la dependència que comporta.
-
Hola Joan
Dida | 15/11/2009 a les 16:20
La veritat es q nose per on va encaminada. La solitud que sento es intensa i ja posrta massa temps ocupant una part molt important en la meva vida. Necessito carinyo i que algú m'estimi com a dona.
Una abraçada Joan
-
Ínvitació a obrir la porta
Joan G. Pons | 15/11/2009 a les 18:46
La solitud a nivell de necessitat és un ostatge que l'has de fotre fora.
S'ha instalat a casa teva i no t'ajuda gens.
El carinyo com a necessitat també pot ser una dependència i no arriba... precisament per la necessitat.
Cal trobar-lo....
Si vols podem seguir parlant.... o connecta amb el meu coreu, o ens veiem a la Tertùlia,
-
RE: Ínvitació a obrir la porta
Dida | 15/11/2009 a les 22:02
M'agradaria trobar algú amb qui poder compartir, amb qui poder conversar al arribar a casa,...em sento buida per dins i per fora i les amistat no cobreixen les necessitats q el meu cos demana. Nose com lluitar contra la solitud coma tal...Gràcies de nou Joan.
-
Ínvitació a obrir la porta
Joan G. Pons | 15/11/2009 a les 18:48
La solitud a nivell de necessitat és un ostatge que l'has de fotre fora.
S'ha instalat a casa teva i no t'ajuda gens.
El carinyo com a necessitat també pot ser una dependència i no arriba... precisament per la necessitat.
Cal trobar-lo....
Si vols podem seguir parlant.... o connecta amb el meu coreu, o ens veiem a la Tertùlia,
-
RE: Perquè ens sentim sols avegades???
Epicuri | 15/11/2009 a les 18:06
Sentiments, venen i van
no som nosaltres,
són al voltant.
Espera. No et confonguis
son onades del nostre mitjà
A voltes la mar
és calma
a voltes
el temporal
Diu la dita marinera
al bon temps bona cara
i si no. Tan se val.
Tots som, de veritat
montanyes
Cims d'alló més alts
la soletat. La nostre
companya.
som sols
de veritat:
acompanyats.
Bona companyia
som nosaltres,
tots ben sols
i ben plegats.
i l'amor que
a voltes enganya
per que no estimem
volem ser estimats
i l'amor, que malgrat manca
tard i d'hora, va arribant.
L'escuma besa
la sorra, la lluna
rodola en blanc.
La pell
el cor
l'espurna
el foc
la pedra
les mans.
-
oh que bonic!!!
Dida | 15/11/2009 a les 22:04
M'ha encantat això que has plasmat. Es cert q tot passa i tot arriba pero en el moment q et sents així es difícil trobar solució.
Gràcies.
Dida
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)