Cercador
Tadeu i Cisqueta
Un relat de: Joan Gausachs i MaríI com manen les tradicions, els dos enamorats només pensaven a fugir.
En aquests moments, a mitjanit i a començament de l’hivern, els trobem a ella a la finestra i a ell enfilat en una escala de corda fent equilibris
Cisqueta, la meva Cisqueta,
a mi, per tu, el cor em peta
Cisqueta:
Què vols que et digui Tadeu,
per tu sospiro, amor meu!
Tadeu:
Doncs parlant de sospirar
tots dos podríem pirar
anar fins a terres llunyanes
més enllà d’aquestes planes...
Cisqueta:
Tadeu, Tadeu, quin sofrir!
Tadeu:
Au, corre que hem de fugir
i hem de fer-ho ben de pressa.
Aquí baix tinc la calessa
que ens durà al nostre destí
Cisqueta:
Tadeu, Tadeu, quin patir!
Tadeu:
No m’ho facis repetir!
Aquí dalt d’aquesta escala
jo, de fred, m’estic pelant
Cisqueta:
Calla, Tadeu, un instant
i pensa en els nostres pares!
Tadeu:
Per romanços estic ara!
No s’hi haguessin oposat!
Si ens haguessin fet costat...
Cisqueta:
Ells no ho podien pas fer
Tadeu:
I nosaltres..., què hem de fer?
Cisqueta:
Calla! i deixa’m pensar!
Ni tan sols tenim un ral
i pensa que sense cabal
no podríem ni menjar,
ni molt menys anar de festa
ni al teatre, ni a ballar
Tadeu:
Cisqueta, m’has ben fotut,
en les coses que has fet llista
no hi havia pas caigut
Cisqueta:
Ai, Tadeu, del meu cor
has de pensar una miqueta
Tadeu:
Només penso en tu, Cisqueta!
Cisqueta:
Doncs no siguis tabalot
i pensa en la subsistència.
Haurem de tenir paciència
Tadeu:
Si abans ho haguéssim pensat,
oh, estimada Cisqueta,
jo no m’hauria glaçat
aquí dalt de l’escaleta
Cisqueta:
Au, Tadeu, vés i allita’t
i cura’t el constipat
que segur que l’has agafat
tanta estona aquí enfilat.
Tadeu:
Me’n vaig a casa corrents
a fer un bany d’aigua calenta
i a prendre un poliol menta...
De fred, em peten les dents!
La història continuà sense suïcidis ni morts violentes. I com que pel món no es pot anar sense diners, en Tadeu i la Cisqueta es convertiren en amants pràctics i discrets.
Començat el 19/01/2014. Acabat el 25/01/2014
Tornat revisat i millorat pel tàndem MerBaMel i Frèdia el 28/01/2014
Comentaris
-
Gràcies!!![Ofensiu]Nonna_Carme | 02-11-2014
Gràcies pels "Colors". Tal vegada per la meva gran afició al teatre, aquest relat és
un dels meus preferits.
Quan et tornarem a veure per Relats?
Una abraçada a la família Gausachs. -
Que bo!!! Que bo!!! Que bo!!![Ofensiu]Nonna_Carme | 16-04-2014
Si Shakespeare hagués llegit aquesta mini-obra teatral abans d'escriure Romeu i Julieta , mai l'hauria escrit. Genial!!! M'he fet un tip de riure.
Abraçades a la família Gausachs. -
Molt bo, Joan![Ofensiu]aurora marco arbonés | 15-04-2014 | Valoració: 10
Mira per on en Joan també sap rimar! I amb gràcia! Ja veus que allò de "contigo pan y cebolla" ja no es porta gens. Ara les coses materials passen davant de l'amor boig i el romanticisme queda en segon terme.
Molt bo, Joan, sempre és un plaer llegir-te -
Sorpresa![Ofensiu]Materile | 23-02-2014 | Valoració: 10
Ostres, Joan! M'has ben sorprès; no m'hauria imaginat mai que trenquessis el pudor i et deixessis anar fent un relat amb diàlegs poètics i sense deixar l'humor.
Et felicito de tot cor, mig meravellada i mig perplexa. Ja veig que no et conec: amagues tantes possibilitats... Ets una meravella!!!!
Felicitats!, esperarem la propera sorpresa.
Una abraçada,
Materile -
una bona estona[Ofensiu]Galzeran (homefosc) | 22-02-2014
tens dots teatreres Joan!
A veure quin dia fas el pas i presentes una obra a algun concurs... bé, si ho vols, està clar! per que jo diria que la obra ja la tens en el calaix... no?
Bona feina Joan, sort!
Ferran -
Al teatre i falta gent[Ofensiu]Naiade | 18-02-2014 | Valoració: 10
Una obra sensacional, divertida i ocurrent com ja ens tens acostumats. Si que es cert que aquesta faceta de poeta la tenies ben amagada. M’ha agradat molt i com sempre m’he fet un bon tip de riure amb el teu Tadeu i la Cisqueta.
Una forta abraçada i molta sort
-
Un relat molt divertit![Ofensiu]Edgar Cotes i Argelich | 17-02-2014 | Valoració: 10
De debó, els diàlegs tot i que infantils diuen molt i es pot veure una mica paròdia de Romeu i Julieta i altres obres tràgiques similars. Ja està bé tenir una mica de teatre humorístic i irònic per variar. Gràcies també pel teu comentari al meu relat i molt bona sort en el concurs! :)
Edgar -
Un Shakespeare nostrat.[Ofensiu]Carles Ferran | 14-02-2014
Estic d'acord en que sembla una obra de putxinel·lis. Divertida i ocorrent, potser la podies haver retingut fins al tema humor. El que retrata és el teu tarannà sorneguer i vital.
-
Que bo![Ofensiu]mar - montse assens | 10-02-2014
Caram, m'ha sorprès aquesta faceta poètica que no coneixia de tu (un somriure)
Crec que l'Aleix ja et diu tot el que jo et diria... per tant ho subscric.
Excel.lent, de debò! -
A la catalana[Ofensiu]E. VILADOMS | 09-02-2014
Un Romeu i Julieta sense morts, una Cisqueta amb sentit pràctic i un pobre Tadeu que s'ha de conformar amb el paper d'amant ocasional i discret.
Molt divertit! Jo me l'he imaginat interpretat per un parell de putxinel·lis, ella parlant amb veu de falset... Bo, bo, bo
:D -
Narrativapoesiateatre![Ofensiu]Aleix de Ferrater | 09-02-2014 | Valoració: 10
Caram Joan, tens la virtut que sempre em sorprens! Crec que aquesta és una de les teves grans virtuts! El text és un encant, una meravella, una barreja de prosa, teatre i poesia que aconsegueix un resultat excel·lent. Hi podem, a més, incloure-hi el drama i l'humor, amb el toc final del sentit comú i pràctic. Total, un relat sensacional! Una abraçada.
Aleix
Valoració mitja: 10
l´Autor
124 Relats
1298 Comentaris
185399 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
Joan Gausachs i Marí (Horta, 15/01/1942) sóc com es pot veure, un autor jove.En el meus inicis vaig treballar les redaccions escolars que ens feien fer en els col·legis "San Joaquín", d'Horta, i "Condal", aquell que està al costat del Palau de la Música de Barcelona.
Més endavant, vaig col·laborar en revistes particulars que no estaven a la venda, motiu pel qual les meves magnífiques creacions han passat desapercebudes.
De totes maneres voldria [voldria, en condicional] donar grans —més aviat seran petites— obres a la posteritat, sempre que a aquesta no li molesti.
Vaig arribar a Relats en Català per mitjà d'en PEP HOMAR I GIOL, del qual sóc un fidel seguidor. Després casualment, un dia, en obrir la pàgina, vaig veure, en l'apartat "Relats a l'atzar", un que em va cridar l'atenció: La Lola de Can Gasparó. Lola i Can Gasparó són dos noms molt vinculats a la meva família. De Loles, n'hi ha moltes, però que, a més a més, siguin de Can Gasparó!... Hi vaig ficar el nas. Efectivament, es tractava de la meva tia-padrina Lola Gausachs i Torelló, i la narració era feta per una néta seva: EULÀLIA MOLINS I ARAGALL, filla d'una cosina-germana, meva, de tota la vida.
Aquestes dues circumstàncies m'han animat a penjar alguna coseta. Ho sento, ho sento!
Ara bé: no vull pas que, si els meus relats no agraden, en Pep i l'Eulàlia en paguin les conseqüències.
Últims relats de l'autor
- Diuen que hi ha un país...
- La veu de la història: Cristòfol Colom
- En Jordi, la princesa, el drac i el cavall
- Passejar en el temps...
- Ella, ell, l’altre i l’armari
- Qüestió de subsistència
- Somni daurat
- Cinema terrorífic
- Un país de fantasia
- Aniversari [7] Els testos s’assemblen a les olles
- Aniversari [6] Duet per a una sarsuela
- Aniversari [5] Ja n’hi ha prou d’aquests colors!
- Aniversari [4] Alguna cosa hem de fer
- Aniversari [3] Una actuació estel·lar
- Aniversari [2] La fe veritablement és una virtut?