Cercador
Pobre Superman!
Un relat de: Joan Gausachs i Marí—Sí senyor! Igual que, ara, t’estic veient a tu.
—I com va ser això?
—Veuràs, ja saps que des que m’he jubilat, de tant en tant, vaig a fer un volt per Collserola i, mira, abans d’ahir passejava a l’alçada del Forat del Vent quan vaig mig veure una ombra que baixava a gran velocitat tot trencat branques d’arbres...
—Devia fer un bon terrabastall.
—Doncs em va sorprendre no sentir cap més soroll que el de les branques trencades. I vaig decidir anar pel vessant de la muntanya a veure si trobava l’objecte causant de l’estropell.
—No em diguis que era en Superman?
—Doncs, sí! Estava assegut al peu d’un arbre amb cara seriosa.
—I què hi feia, en Superman, tan lluny de Metròpolis?
—Veuràs, això és el primer que li vaig preguntar.
—I com li ho vas preguntar? Tu, no en saps pas d’anglès.
—Vaig començar amb el meu castellà rovellat i parlant a poc a poc, però ell, que en tot és super, es va adonar del meu accent i, com que és un superpolíglota, va dir que no tenia cap problema en parlar català.
—D’acord! Què hi feia tany lluny de Metròpolis?
—Em va dir, que estava molt trist, que ja havia vingut en diverses ocasions per aquestes contrades a meditar sobre la seva situació personal. Ell creu que la Lluïsa Lane l’estima, però veu molt difícil el matrimoni. Ell sap que fent molts, molts esforços es podria contenir d’abraçar-la fort per no aixafar-la, fins i tot potser, i va dir potser, es podria contenir de besar-la i no empassar-se-la... Però, noi, li feia molta por que, arribat el moment, les contencions ja no estiguessin a les seves mans... i el cap de la Lluïsa pogués sortir disparat com si fos el tap d’una ampolla de cava.
—Pobre Superman!
—Se’n va anar molt content. Jo li vaig donar la solució. Em va convidar al casament i em va dir que no em preocupés pel viatge, que ell mateix em vindria a buscar.
—Quina solució li vas donar?
—Que posés una mica de kriptonita per tota la casa i... a viure com una personeta normal.
Escrit a poc a poc el 04/12/2013
i el 05/12/2013 Na Frèdia, el va revisar volant
Comentaris
-
Bo, bo, bo![Ofensiu]aurora marco arbonés | 01-02-2014 | Valoració: 10
Sempre és una sorpresa llegir els teus escrits. Sempre hi ha quelcom d'amagat que descobreixes al final de la història i que fa les delícies del lector. En saps, xaval, en saps un munt de tenir-nos a l'aguait de la sorpresa final. De vegades, tinc la temptació de saltar-me unes línies i fer cap a l'acabament, però això no s'hi val, em prohibeixo fer trampes.
I, a banda de la història, escrius molt requetebé, amb un estil depurat i en un català perfecte. L'enhorabona!
Records, company! -
Istructiu [Ofensiu]Olga Cervantes | 18-12-2013 | Valoració: 10
Et faries d'or si venguessis la idea a tots els supermans que van en bicicleta per Collserola .
Un petó i un bon Nadal -
Criptonita arreu![Ofensiu]Aleix de Ferrater | 15-12-2013 | Valoració: 10
Genial Joan! Un cop més m'encantes amb els teus relats, tan directes, tan ben dibuixats, tan reeixits. M'imagino perfectament l'escena, tal i com ho has escrit. Fas molt creïbles els personatges, per molt de ciència-ficció que siguin. Transmissió directa amb el lector. Fantàstic! Una forta abraçada Joan i que passis un molt bon Nadal! Records a la resta d'escriptors que et rodegen.
Aleix
-
Visca el teu sentit de l'humor![Ofensiu]Nonna_Carme | 12-12-2013
No t'he dit res del llibre dels Víctor Mora perquè encara no l'he llegit. Estic passant una temporada una mica "fotudeta" per la ditxosa artrosi i no puc estar gaire estona llegint i el que no vull deixar de cap manera i mentre pugui, és el contacte amb Relats.
Estic segura que el teu relat del V. Mora m'agradarà més que el guanyador. Ja te'l comentaré més endavant
Abraçades i Molt bones festes !!! -
Bé, bé, bé i bé !!!!!!!!!!!!!!!![Ofensiu]Annalls | 11-12-2013
No va de extraterrestres !!!!!!!!! Al·leluia !!!! Bis !!!!
Em deia l'altre dia un relat-aire , que si ,que podia fer de jurat pq estava segur que a l'hora de "jutjar" un relat tan sols tindria en compte la qualitat iteraria,,, doncs no !!!
Em carregaria a tots els que parlen d'extraterrestres inclòs ell mateix !!
Quin alleujament, canviar de tema encara que també voli !! Clar que el tema de la Kriptonita, no creus que en Super es prou llest per haver-ho pensat ? Ho es que l'enamorament li ha emboirat el "coconut ".
No havies pensat en el detall??? Doncs apa que tens feina ...
A més un xic per tota la casa... no el debilitaria massa? I si en posa un xic al llit ? I a la resta de la casa cartells prou eloqüents , per recordar que no ha de tocar la Louise sense agafar l'esprai de kriptonit, que portaria sempre ell i ella al damunt?
Per cert te deixat un "post" al Fòrum. -
mira Joan... !![Ofensiu]Galzeran (homefosc) | 11-12-2013
m'has fet riure, pobre Superman!
i així que la xicota és diu Lluïsa, eh!?
Bé, doncs ara espero que ens escriguis la segona part, un altre dia, i ens expliquis el bodorrio del Clark Kent i la Lluïsa.
No vols dir que no es diu Maria Lluïsa...? i les conseqüències que pot dur aquesta planta... de la noia, vull dir, o la planta del xicot, que ja m'estic embrollant.
Un bon diàleg, del teu estil, que domines a la perfecció, o com diria un mestre meu, tens la teva veu literària molt marcada.
Una abraçada i bones festes!!
Ferran -
Un relat molt divertit[Ofensiu]Edgar Cotes i Argelich | 11-12-2013 | Valoració: 10
i interessant. M'ha agradat bastant, a pesar que jo sigui més partidari de l'Spiderman ;) De veritat, un bon relat que, amb només l'ús del diàleg, crea una situació esbojarrada però a la vegada molt divertida. Felicitats!
Edgar -
Humanitzant superherois[Ofensiu]Victre | 11-12-2013 | Valoració: 10
Felicitats pel relat.
M'ha fet molta il-lusió llegir-lo, ja que jo també tinc publicat un relat sobré un Superman en crisi personal.
Valoració mitja: 10
l´Autor
124 Relats
1298 Comentaris
185399 Lectures
Valoració de l'autor: 9.95
Biografia:
Joan Gausachs i Marí (Horta, 15/01/1942) sóc com es pot veure, un autor jove.En el meus inicis vaig treballar les redaccions escolars que ens feien fer en els col·legis "San Joaquín", d'Horta, i "Condal", aquell que està al costat del Palau de la Música de Barcelona.
Més endavant, vaig col·laborar en revistes particulars que no estaven a la venda, motiu pel qual les meves magnífiques creacions han passat desapercebudes.
De totes maneres voldria [voldria, en condicional] donar grans —més aviat seran petites— obres a la posteritat, sempre que a aquesta no li molesti.
Vaig arribar a Relats en Català per mitjà d'en PEP HOMAR I GIOL, del qual sóc un fidel seguidor. Després casualment, un dia, en obrir la pàgina, vaig veure, en l'apartat "Relats a l'atzar", un que em va cridar l'atenció: La Lola de Can Gasparó. Lola i Can Gasparó són dos noms molt vinculats a la meva família. De Loles, n'hi ha moltes, però que, a més a més, siguin de Can Gasparó!... Hi vaig ficar el nas. Efectivament, es tractava de la meva tia-padrina Lola Gausachs i Torelló, i la narració era feta per una néta seva: EULÀLIA MOLINS I ARAGALL, filla d'una cosina-germana, meva, de tota la vida.
Aquestes dues circumstàncies m'han animat a penjar alguna coseta. Ho sento, ho sento!
Ara bé: no vull pas que, si els meus relats no agraden, en Pep i l'Eulàlia en paguin les conseqüències.
Últims relats de l'autor
- Diuen que hi ha un país...
- La veu de la història: Cristòfol Colom
- En Jordi, la princesa, el drac i el cavall
- Passejar en el temps...
- Ella, ell, l’altre i l’armari
- Qüestió de subsistència
- Somni daurat
- Cinema terrorífic
- Un país de fantasia
- Aniversari [7] Els testos s’assemblen a les olles
- Aniversari [6] Duet per a una sarsuela
- Aniversari [5] Ja n’hi ha prou d’aquests colors!
- Aniversari [4] Alguna cosa hem de fer
- Aniversari [3] Una actuació estel·lar
- Aniversari [2] La fe veritablement és una virtut?