Cercador
Llença rocs negres
Un relat de: Galzeran (homefosc)***
Llença rocs negres
Terra fèrtil
d'una illa viva.
Fas de la música
de les teves entranyes
el cant de la por, dels fums.
Cerca't enllà del teu mirador càlid
que fa enrogir les pedres que escalfa el sol
i volar l'aigua que bullint surt expulsada cel enllà.
El paisatge erm i negre ple de rocs estrafets i rebregats
per l'antiga força del teu ventre flamíger i abrusador del rostoll
que encara avui crema dins les teves calderes, abominables i eternes.
Un riu de lava
roc roig viu que vola
volent raure fred.
Cràter ets.
Negra i eruptiva,
sang brolla incandescent
cercant el mar per omplir-lo
d'ignotes paraules del no desig
del seu brogit engolidor de penes
i misèries d'humans acovardits enfront
la teva letal lletania de remor i mort alienada,
engolint l'esperit emprenedor de qui t'admira, foll
per la por de la teva abraçada candent i anorreadora.
No saps si desitges destruir o be vols construir noves platges.
Esborres els camins fets per humans dòcils que fugen, però no gaire,
fascinats per la imponent grandesa de la teva demostració de poder imprevisible.
Roques negres
rònegues incandescents
volen cercant aigües somes
on raure candents.
Cràter viu
por perdurable.
La forja del nostre destí
rau marcada per les sentides paraules
de foc incandescent i lleuger com la sang.
Horitzó imaginari d'una realitat passada, del temor,
horror compartit i recordat pels seus oradors esglaiats,
llençant rocs vius de negre futur en una platja de desig imaginat
pel cos que cerca el caliu de l'astre diürn. Adoradors d'un Ra esgotat.
Vulcà pot desitjar un altre dia per retornar-lo nit de núvols de fum i cendra,
deixant fredes restes com petges estèrils, admirades per futures veus esglaiades
d'un poder, d'un horror, que no té mida ni comparació, sols seran el record d'un fet
que no pot, ni ho vol tampoc, imaginar el reflex de la impotència que deixa al seu pas...
...
reflex en la mar retornada l'estampa càlida i viva
d'un passat gloriós que ja no és, perquè sols
li resta refredar-se en l'oblit del temps
...
morint i deixant la mort al pas
dels pensaments candents
com un cràter mort.
Sec i eixut
estèril,
sí.
Un batec del temps.
Etern instant,
fugaç en l'oblit.
Com un cràter mort
de pensaments candents,
va morint i deixant mort al seu pas.
I en aquesta seva mort, renaixent amb força,
aquella vida que un dia va deixar anihilada i estèril,
donant fruit, la negra terra, caldós i brillant suc dels fruits
fermentats, nascuts per la vida que li han dut els teus llims.
Fins de la teva força cruel pot esdevenir la promesa d'un futur
engrescador, mereixedor del millor festí de l'etílic Déu Bacus.
Comentaris
-
si, mmm... dens, ben dens com un volcà inacabable[Ofensiu]Marc Freixas | 03-06-2010 | Valoració: 10
volcà inacabable
de lava a lanzarote...
de poema encès en extensió,
just quan necessitava encendre'm els ulls
per poder llegir cremant-me de plaer, i tot literàriament parlant, i sense presses,
i encara més : sense perdre'm per entremig de les paraules que fan versos de foc, que fan un gran poema
gràcies darkman... -buff, quin munt d'inspiració m'ha fet venir aquest poema!! o potser no es nota tant, potser exagero, però no ho crec no!!-
una abraçada del tot literària -
Bo![Ofensiu]angie | 24-07-2009
Un poema de la terra, de la capacitat d'adaptació i de la transformació soferta pel foc, energia pura.
Les fotografies genials. Lanzarote és una illa fabulosa, et transporta, sembla que estàs al cor del món. Sembla mentida com han adaptat l'agricultura a aquesta terra calenta i pedregosa, enfonsant les vinyes per protegir-les del vent saharià que les tortura. Fins i tot la gent té quelcom de roc negre, per la fisonomia, la pell, la manera de fer. Arrelats a la terra que viu sota els seus peus, no fan més que sentir-se'n orgullosos. Els colors d'aquesta illa són una passada, i d'això en té culpa aquest color de fons fosc i alhora ple de llum...
Uns versos que semblen haver estat "cuits" en una olla a pressió de magma (el teu magma).
Petons! i que passeu uns dies plens "d'erupcions", jejeje
angie -
Una explosió de magma[Ofensiu]brins | 09-06-2009
compost de riques paraules que descriuen amb bellesa un paisatge vermell, amb roques negres...i una estructura, molt apropiada al poema, acompanyada de fotografies magnífiques.
T´agraeixo el comentari al meu relat i l´explicació tècnica que m´ofereixes. La tindré en compte per a la pròxima publicació de fotografies. (No ho ajornaré com he fet amb l´apòstrof, que encara el tinc a la carpeta d´assumptes pendents...)
I aprofitant que t´escric, et voldria preguntar una altra cosa: Com t´ho fas per justificar els relats? Jo, en el moment d´escriure´ls, els justifico i queden perfectes, però, en publicar-se, es desfiguren i no tenen la mateixa bellesa estètica.
Volant... sota l´espill del cel... t´arriba una cordial salutació.
Pilar
-
agermanament[Ofensiu]Xolnir de Groc | 16-05-2009
D'alguna estranya manera, he llegit aquest relat de l'Alicia Gataxica, i he cregut que calia agermanar-los.
Pagava la pena morir (tema bogeria)
Perdoneu-me la propaganda gratuita de tots dos.
X. -
Molt aconseguit[Ofensiu]Naiade | 15-05-2009 | Valoració: 10
M'he quedat sense paraules, quin poema més fascinant, tan pel que dius com per la forma. Es nota que t'ha impressionat i ha mi m'ha impressionat la lectura. Sembla tal mateix com si l'haguessis escrit al mateix ritme que l'explosió de lava.
Una abraçada
-
impressionant,[Ofensiu]ESTEL | 05-05-2009 | Valoració: 10
estic segura què has gaudit amb aquesta creació. I el final haurà estat satisfacció.
Jo també he jugat llegint-lo al dret i després al revés, com si surtís el magma, i m´ha agradat
de dalt a baix i de baix a dalt.
Enhorabona i una abraçada gran -
Tremebund![Ofensiu]llamp! | 04-05-2009 | Valoració: 10
Impecable presentació, ben pensada estructura en forma volcànica, imatges impactants i de bellesa sublim. El teu poema és llarg i dens, com la lava. El redactat sembla que s'esllavissi per les valls i esquerdes de la muntanya coll avall per esdevenir símbol cònic que expulsa mots i frases metres amunt, que retomben i creen escenes de vida terràquia, que hereten la forma de temps d'antuvi quan la terra fou oceà de volcans, de paisatges vermells i roques negres.
Bé, m'he extrapolat amb les metàfores, però quan he vist la teva creació m'ha inspirat aquest inici de comentari.
Si pogués comentar-te més sovint ho faria i saps que no em costa res venir al teu espai i fer-ho, pq de tant en tant m'hi passo. Comento a molta gent i comento, generosament, quan el poema m'agrada. No m'importa fer moltes línies si la creació s'ho val.
Gràcies pel teu comentari al meu "Ànima de Bronze". Sí, és com una faula i hagués pogut ser incorporat en un relat més llarg, opino. Estic sorprès pq me l'han penjat a primera plana, quan en el RPV al que el vaig presentar no va aconseguir guanyar. Però les coses són així, quan menys t'ho esperes, et reconeixen algún petit èxit i això t'esperona a seguir....
llamp!
-
Fantàstic![Ofensiu]Mercè Bellfort | 02-05-2009 | Valoració: 10
Un poema que m'ha transportat a aquella negra terra, Lanzarote, que em va deixar sense respiració quan la vaig veure. Avui, ara, tot llegint la teva magnífica composició visual i conceptual gairebé em quedo sense respiració i sense paraules. Les justes per dir-te que has creat una meravella de poema.
Et felicito pel teu treball tan meticulós i acurat.
T'envio una forta abraçada, Ferran.
Mercè -
Magnífic poema![Ofensiu]F. Arnau | 28-04-2009
Ferran!
Ja veig que Lanzarote et va inspirar de valent. A més a més, has fet una composició amb un important contingut visual.
Endavant amic!
Una abraçada!
FRANCESC
PS Per a que la imatge no deforme el tamany de la pàgina, has de posar-li una amplada "widht" de 500 píxels, i una alçada "height" proporcional a la imatge (fer regla de tres). En aquest cas, la imatge té 800 x 534 píxels, que ens donaria una proporció de 500 x 333 píxels. Si no t'aclareixes, m'envies un mail... -
Maravellós poema,[Ofensiu]Romy Ros | 28-04-2009 | Valoració: 10
com un cant líric en homenatge a Lanzarote, una terra que sembla "yerma" i que pot donar fruits tan sucosos com el vi. Enhorabona pels teus versos:
"No saps si desitges destruir o be vols construir noves platges...
...horror compartit i recordat pels seus oradors esglaiats,...
etern instant,
fugaç en l'oblit... "
Senzillament maravellós! -
Un poema esplèndid![Ofensiu]copernic | 28-04-2009
Molt ric de concepte, plenament evocador i clar reflex de la força anorreadora de la terra. Descrius amb mestria el fenòmen antic i etern del vulcanisme: La terra, erma però viva, candent, en perpetu moviment escopint el foc que destrueix platges i en crea de noves. I la promesa final de vida, del vi revitalitzant, fruit d'una terra desolada.
Impressionant el teu poema i Lanzarote (i Tenerife, a on també he estat)
Veig que et faig el comentari 400. Això s'ha de celebrar, no?
Rep una abraçada! -
m'agrada...[Ofensiu]Fidel | 27-04-2009
M'agrada el format de les estrofes com a fotografia real volcànica.
M'agrada com escrius, els mots i la potència del teu estil narratiu.
M'agrada com enfoques l'objectiu i el gran angular i com trascendeixes la 'pedra negre' i el paisatge abatut...
M'agrada Lanzarote, jo hi vaig ser el desembre del 2007.
M'agrada menys el poema que jo vaig fer, hi vaig evocar PÈRDUES. Tu has anat més enllà.
M'agrada.
TIMANFAYA !!!
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Galzeran (homefosc) Foto de perfil de Galzeran (homefosc)](/imatges_autors/474023.jpg?rnd=957430519)
96 Relats
838 Comentaris
267286 Lectures
Valoració de l'autor: 9.96
Biografia:
A voltes escric per necessitat.(Maria Barbal dixit)
La foto de la portada del llibre és un dibuix de la relataire allan lee, i podeu comprar el llibre digital aquí
El bloc de l'home fosc té més relats i poesies meves aneu-hi per aquí
De mica en mica aniré marxant, potser sols quedaran alguns relats presentats i escollits en els concursos, i potser algunes poesies, però fins i tot aquestes acabaran per volar-
Dels meus relats a concurs, que durant els anys de participar van quedar finalistes, n'he fet un recull electrònic que podeu baixar/descarregar gratuïtament des de LEKTU
No sempre els he publicat sota aquest perfil, però tots es poden trobar dins la pàgina de relats en català.
![](https://homefosc.files.wordpress.com/2021/07/2021.06-la-lleixa-del-concurs-portada.jpg)
Com evoluciona el nom que utilitzo a les xarxes.
F. d'Armengol és la base de tot plegat
darmengol es com ho escriuen ara al meu fill
darman em deien els amics, fa uns anys, quan anàvem al cinema amb la colla, i un dia ens vam topar amb la peli darkman. Cosa que va derivar en darkman quan em vaig inscriure a aquest portal allí pel 2007, i quan un antic relataire em va dir que quedava més autèntic home fosc Ajuntant els dos mots, vaig adoptar aquesta paraula per identificar-me a les xarxes. I en record a la família de la mare, ara poso Galzeran davant de l'homefosc. Galzeran-homefosc i ara crec que ja no ho tacaré més, si més no, en aquest perfil, el primer que vaig obrir a Relats en Català.
UN ALTRE JO
ESCRITS DE L'HOME FOSC
L'HOME FOSC AL FACEBOOK
AUTOR A GOODREADS
LA LLEIXA DE L'HOME FOSC
I si us cal fer algun comentari més privat darman59@gmail.com
A l'octubre del 2024 publicaré la meva primera novel·la de fantasia màgica en un món inventat, que algunes vegades s'assembla a casa nostra. I arribat el dia, que ja falta menys, si el voleu comprar el trobareu aquí, a edicions secc
Gràcies per llegir-me.
Ferran d'Armengol
/////////////////////////////////////////////////////////////////////
A voltes, madurar exigeix caure de l'arbre.
/////////////////////////////////////////////////////////////////////
Últims relats de l'autor
- Entre el cel i l'infern
- A RAIG PER UN COMIAT
- LLIGAMS ETERNS - (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Gener - Adolescència)
- VISITA DIÜRNA AL ZOO - (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Desembre - Infància)
- CAMINS DE LLUM (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Novembre - Naixement)
- DELLÀ DEL TEMPS - (Somnis Tricentenaris)
- TORNAREM A LLUITAR
- L'ORDRE DE LES EVIDÈNCIES (ARC a la ràdio - Colors - Maig - Negre - Misteri)
- UCRONIA PARLAMENTARIA (ARC a la Ràdio Colors - Març - Blau - Relats històrics)
- L'ÀVIA FEIA PUNTES DE COIXÍ - (ARC a la Ràdio Colors - Febrer - Rosa - Sentimental)
- ARRELS HUMANES (ARC a la Ràdio - Desembre - Groc - Ciència Ficció)
- Darrere la porta - ARC A LA RÀDIO - Novembre - Vermell - terror
- NO T'HE PERDUT
- CELSIUS 233 (Ganduls i malfactors) - (ARC a la Ràdio - Escriptura)
- Deixa'l Créixer