Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
GRÜNEWALD (el nom, el mestre, el per què)
Intervenció de: Grünewald | 20-07-2005
"Grünewald" és un nom inventat.
És conegut pels historiadors de l'art car és el sobrenom que va rebre un dels pintor més extraordinaris (i enigmàtics) dels païssos germànics d'inicis del segle XVI. Però en realitat, "Grünewald" és una invenció. Un nom fictici. Un nom creat del no res.
Darrera aquell pseudònim inventat per Joaquim von Sandrart uns segles enllà, s'hi amaga uns noms i cognoms que avui es creuen precisos. Mathis Gothart Nithart és l'autèntic nom del mestre, nascut a Aschaffenburg cap a 1480.
Pintor contemporani a Dürer, va desenvolupar un estil bastant allunyat d'ell, caracteritzat pel brutal realisme, la manca d'idealització i la fantasia desbordant. Que m'ha acostat a prendre-li afectuosament el nom? 2 coses:
el respecte i l'admiració.
El respecte, per la seva integritat. Per la unitat dels seus criteris (aliens a les modes imperants en l'època). I l'admiració, per la mestria del seu pinzell, capaç de copsar com ningú el defalliment del Crist en la creu o el goig de la Verge envoltada d'un cor d'àngels. El retaule d'Isenheim (avui a Colmar) és la seva obra més notable (1515). I és un exemple claríssim de com un artista "pot ser genial i revolucionari independentment que l'estil que utilitzi no sigui avantguardista o novedós". Grünewald en això fou únic.
I he volgut recordar-lo. Potser hi ha algun tret seu que m'agermana una mica amb ell...
Respostes
-
Felicitats per aquesta bella crònica...
brideshead | 20/07/2005 a les 17:49
i un petó.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)