Cercador
Un home afortunat
Un relat de: Concurs ARC de microrelats a la RàdioEl dia es presentava preciós quan em vaig alçar de bon matí, només obrir el banc. Algú, però, s’encabotava en posar-m’ho difícil i ara mateix només volia fer-me un got de vi i gitar-me a dormir. Mai no havia cregut en res però allò havia estat massa. Primer, un gat negre travessa el carrer just davant de mi i haig de córrer quatre maçanes seguides fins que aconsegueixo avançar el maleït dimoni i revertir la malastrugança. Després, fent el camí de tornada, he de creuar dues vegades de vorera: tots els sants operaris de cable i pintors de la ciutat havien convertit el carrer en una cursa d'obstacles pels honrats ciutadans com jo, a qui no els dóna la gana de passar per sota d’uns collons d’escales plantades enmig de la vorera. Les meues justes queixes no aconsegueixen ni fer-los girar el cap; a més d’indignat, invisible.
No podia entendre tanta mala sort. Estava preocupat de debò per aquella persecució cruel, fins que al menjador veig el menú del dia i caic en què vivim en tretze i, a més, dimarts. Alleujat en conèixer la font de tanta desgràcia i, per tant, reconeixent la manca d’una intel·ligència maligna amb voluntat de perseguir-me, dirigeixo les meues passes amb urgència fins el meu estimat cau. No veia l’hora d’assaborir el vi i repassar els periòdics del dia.
A les huit, feia estona que l’últim empleat del banc havia acabat la jornada i el servei de neteja just acabava la feina diària i tancava la porta. Per fi, puc jaure sobre els cartons al racó més allunyat dels caixers, obro el cartró de vi, del què em queda encara per dos dies i recolze l’esquena sobre les bosses amb totes les meues pertinences. A recer del fred i la serena de la nit, tanque els ulls, tranquil, sa i estalvi, i em sento l’home més afortunat del món.
Pseudònim:
Joan Alemany
Comentaris
-
Relat enriquidor[Ofensiu]Pérola | 05-04-2023 | Valoració: 10
Estic d'acord amb la resta de comentaris. És un relat que, efectivament, et convida a reflexionar sobre la relativitat de tot en esta vida. Cal ser agraïts sempre. Enhorabona i avant!
-
esplèndid[Ofensiu]Atlantis | 04-04-2023
aquest relat, tan la forma com està escrit com el fons. Malgrat les condicions en les que es viu, tothom té moments de desconsol i busca el refugi del seu lloc. Encara que aquest sigui al carrer a l'entrada d'un Banc-
-
Qui no es consola...[Ofensiu]llpages | 03-04-2023 | Valoració: 10
és perquè no vol. Una original manera d'enfocar la pobresa econòmica, que no espiritual. Bona reflexió, Joan!
-
Un relat colpidor..[Ofensiu]Magda Garcia | 03-04-2023 | Valoració: 10
..i que fa reflexionar sobre la relativitat en la nostra quotidianitat. Una persona sense sostre que se sent la persona més afortunada. Molt interessant la reflexió inherent a aquest relat. Bona sort en el concurs i enhorabona! Cordialment, Magda.
-
Relat rebut[Ofensiu]Concurs ARC de microrelats a la Ràdio | 03-04-2023
Relat rebut correctament. Entra a concurs.
Recorda, ja no el pots esborrar!
Qualsevol dubte contacta amb nosaltres en el nostre correu:
concursos.arc@gmail.com
Gràcies per participar.
Comissió XIII Concurs ARC de microrelats
Valoració mitja: 10
l´Autor
Concurs ARC de microrelats a la Ràdio
695 Relats
1206 Comentaris
302631 Lectures
Valoració de l'autor: 9.59
Biografia:
![CARATULA CONCURS](https://2.bp.blogspot.com/-HkhRynIBBUE/UHF9pEeKxwI/AAAAAAAABag/qW-fn9HwG9M/s400/Concurs%2BMicrorelats%2B400.jpg)
Descripció
D’un temps ençà el microrelat (també anomenat, entre d’altres, microconte o microficció) ha guanyat presència en la nostra llengua: són molts i diversos els concursos literaris que hom hi pot trobar. Però hi ha una característica concreta que dota aquesta forma narrativa d’una potència increïble per difondre històries de ficció i noves veus creadores: la seva brevetat.
Basant-se en aquesta particularitat, l’Associació de Relataires en Català fa anys va endegar la campanya “ARC A LA RÀDIO” amb la qual pretén aconseguir, de forma successiva i seqüencial, implantar la lectura de microrelats en els programes de llibres i literatura de diverses emissores de ràdio.
Aquest concurs va néixer de la mà de dues dones amb empenta, allí cap a l'any 2010. Elles són Sílvia Cantos i Silvia Romero, i van proposar la creació del Concurs ARC de microrelats 2010. Secrets. Aquest concurs ha arribat al seu final de la mà de Ferran d'Armengol en els seus cinc últims anys. Tot sense oblidar als anteriors gestors; la Montse Medalla, Sergi G. Oset, Mercè Bagaria i Jordi Masó, tots ells i elles conductors del concurs en totes les seves etapes. Ni cal oblidar el recolzament constant de Toni Arencon, Montse Assens, Vicenç Ambrós, Laura Ropero, Gloria Calafell. Aquests últims anomenats hi són des dels inicis del concurs, i fins al final, i sempre a l'ombra però constant, Ferran Planell, últim president de l'associació.
Malgrat que aquest projecte ha deixat catorze reculls de microrelats i que l'any 2024 va ser l'últim projecte vinculat a l'ARC... No t’ho pensis més i deixa’t endur per la teva capacitat creativa! Escriu microrelats!!!!
Agrupació de Relataires en Català
SOM LLENGUA VIVA!!*!!