Cercador
serà aquesta nit
Un relat de: quetzcoatlSerà aquesta nit.
Aquesta nit en que els núvols confabulen contra mi i em sembla sentir vibrar un cello angoixant dins les temples. Les llums de la ciutat se m'han clavat com agulles afilades entre les entranyes i l'ànima. S'ha aixecat una boira espessa que pudia a fum i petroli, i les rates han baixat en riuades pel carrer.
Romanc astorada al balcó, vibrant de por, ombres ballant macabres sobre el meu rostre.
De sobte, però, els trons i llampecs que electritzen el cel deixen pas a l'òvul astral que gira com una baldufa, altiva i plena: provocadora, reina de la nit. Les venes em palpiten amb una efervescència màgica, que em brota d'endins, i suor freda m'enllustra la pell excitada.
Em sento esclatar la sang als llavis, brollant de les genives, que deixen pas a les meves mitges llunes de vori; la llengua se m'ensaliva satisfeta de tastar el dolç de les ferides.
El vent m'eriça la pell de tot el cos que he entregat a la nit oberta, i se m'escola el fred del misteri entre la pell i la carn ardent de tempestes.
*
Quan arribis et despullaré, et lligaré al llit i et taparé els ulls, i resseguiré tot el teu cos amb la fulla de la meva llengua. Quan arribi a besar-te la comissura dels llavis ja oloraràs la presència de la mort, lentament asfixiant-te. Et mossegaré la carn del llavi inferior mentre cridis excitat i atemoritzat alhora: just un moment de vèrtig abans de dessagnar-se't la vida per dos foradets hemorràgics.
*
Abans de desfer-me en la nit, et deixaré un rastre de petons de sang i saliva sobre la pell, fins besar-te les galtes i els llavis inanimats.
Llavors et destaparé els ulls: dues esferes contenint l'essència esfereïdora de la mort, i amb una mirada de nostàlgia te'ls tancaré (els dits, plens de tendresa).
M'inclinaré, ja serena, sobre el teu rostre inert, i tatuaré per últim amb la teva pròpia sang les teves parpelles: aquelles que oculten la mirada insultant de la mortalitat.
Comentaris
-
Magnífic![Ofensiu]copernic | 05-02-2006 | Valoració: 10
aquest relat que en prinicpi sembla només eròtic i que després es barreja amb terror que no em sembla gòtic com ha comentat algú si no una mica postmodern, encara que l'aire que li has donat és una mica urbanita. Fantàstique les referències al doble sentit (eròtic i gastronòmic) de les paraules "mossegar" "ensalivar", etc que moltes vegades queden confoses amb el que dons un toc morbós a la història. Molt bona, realment. Petons.
-
He vist el 555 al fórum i he decidit ampliar-lo![Ofensiu]RainBow_CoLouRs | 29-11-2005 | Valoració: 10
Realment preciós quetz. cada cop que et llegeixo somio poder escriure algún cop la meitat de com tu escrius, es veritablement fantàstic.
Escoltant la cançó de Beliver, de Christina Millian (te la recomano per cert), sento que tot es compagina.
Besades! -
holaaaa![Ofensiu]xaropdetu | 16-11-2005 | Valoració: 10
com va guapissima? fa molt que no parlem, perdona de debó però últimament no m'he conectat gaire. Avui tinc nit llarga i pensava que hi series, espero que tornis i poguem parlar una estoneta. Ja se que t'ho he dit moltes vegades pero no em canso de dir-te que escrius mooolt bé, ja m'agradaria escriure com tu!! Bé, et deixo, a veure si ens "veiem" que t'haig d'explicar un munt de coses.
mil petons!!
xarop -
veig que has complementat...[Ofensiu]Capdelin | 11-11-2005 | Valoració: 10
la teva biografia... amb unes noves pinzellades per a què els lectors comprenguin millor el teu estil..
vaja, després de llegir aquest relat i els comentaris dels lectors sobre sang, fetge, terror gòtic, barroc o pre-romànic... veig que encara t'has quedat curta si filméssim i grabéssim com els humans fan l'amor... els crits, gemecs, sotracs, moviments sísmics de llits i parets i no diguem del cremat salt del tigre... quanta sang, malgrat que canvïi de color i sigui blanca... ja ja ja
ara en sèrio... t'has deixat portar per la imaginació ( a tu te'n sobre ) i has fet de l'erotisme un relat magistral!!!
una abraçada i mil petons!! -
has llegit[Ofensiu]Lavínia | 01-11-2005 | Valoració: 10
Carmilla de Sheridan le Fanu, quetzcoalt? t'ho pregunto perquè has fet la descripció d'un moment d'erotisme gòtic.
Podria haver estat també un conte d'E.A. Poe, per exemple, però perquè el tinc fresc a la memòria el regust de sang fresca, la vista del cos desitjat de qui estimes i la visió propera de la mort; en són una referència obligada.
Has escrit un bon relat gòtic al pur estil del segle XIX, sense deixar de banda una expressió molt bona i acurada de la nostra llengua.
Felicitats perquè domines tots els temes i perquè en tots hi deixes una petja de bon "savoir a faire"
Un petó molt gros.
Lavínia -
Hola "m"[Ofensiu]jmgg | 31-10-2005 | Valoració: 9
Hola m (quetzcatl) collons que n'és de difícil d'escriure el teu pseudònim, m'agrada mes m.
Bé gràcies pel teu comentari, sempre son gratificants per nosaltres, jo ja fa temps (bé no gaire) qu'et llegeixo, i m'agrada força.
Dues cosetes:
L'art de saber viure es el mes fàcil de tots, el portem dintre i només fa falta seguir la veu interior. Deixa viure i viu
La foto es enganyosa, no en tinc res d'angelical. Jo mes aviat diria que porto cua
Una abraçada i moltes gràcies
Endavant i força
Josep Mª
-
Quetzi Allan Poe[Ofensiu]Gica Casamare | 27-10-2005 | Valoració: 10
Quetzi! m'has impressionat, m'ha encantat aquest relat sense embarbatussaments (ualah!), quin llenguatge, quines composicions macabres!, terrorífiques
"Aquesta nit en que els núvols confabulen contra mi i em sembla sentir vibrar un cello angoixant dins les temples. " fantàstic!
Una mimi novel.la de terror preciosista i preciosa.
Quetzi Allan Poe -
Quetzcoatl!![Ofensiu]Jofre | 26-10-2005 | Valoració: 10
Primer vull dir-te (perquè el temps passa volant) que hi has donat un canvi interessant a la biografia. Bon canvi, en resum.
Respecte el relat has fet una combinació agosarada entre Terror i Erotisme!
Amb el teu ritme de vertigen has estat brutalment explícit.
Continua posant sempre elements de la Natura que això ressalta el teu vessant antropològic.
El text és inconfusiblement i fantàsticament teu.
Ets molt provocador i brutal, Quetzcoatl! si em permets comentar-ho.
Ets dels grans escriptors: et llegim sempre, perquè encara que triïs el tema que triïs, ens arrossegues fins al final.
Aquesta nit? ah!
Salutacions!
Segueix experimentant i creant Quetzcoatl!,
tinc plena confiança que tu coneixes els límits.
:- )
-
...[Ofensiu]Mon Pons | 26-10-2005 | Valoració: 10
Ple de sensualitat "macabra" i, de ben segur, soterrada amb d'un simbolisme màgic. M'has fet eriçar la pell. He hagut de llegir dos vegades, i hi he entrevist el simbolisme de tots els valors solidaris, del foc, del calor i de la vida.
Ets màgica i sorprenent
Petons!
Mon -
Descripció d'ambient impressionant[Ofensiu]angie | 26-10-2005
M'ha encantat el teu relat, sobretot la descripció de l'ambient. Ja al començament quan anomenes el cello, que acompanya cada un dels detalls que en segueixen. Trobo que és un relat molt fosc, tipus gore, que ens fa pensar en l'ocult, però a vegades tant proper que és la mort.
Ets una gran narradora. -
Imatges vampiresques...[Ofensiu]ROSASP | 25-10-2005
i d'una estranya sensualitat.
És com extreure l'essència vital del batec eròtic i emmagatzemar-lo a recer de la mortalitat en un espai entre misteriós, excitant i pervers.
Aquest desagnar-se lent és dolç i punyent, com la passió que sembla portar a l'abisme.
Tatuar les parpelles amb la seva pròpia sang...
Un símbol que segella un pacte amb la vida i la mort?
La fúria desfermada de la sexualitat és una barreja de tantes forces desconegudes!
Un relat impactant i força original...
Petonets i no mosseguis gaire fort!
-
I quina nit![Ofensiu]brumari | 22-10-2005
Crec que avui no és nit de lluna plena, però tancaré acuradament finestres i balcons.
M'ha agradat molt la descripció de la nit i el final dramàtic i seré alhora, gairebé tendre.
Petons
-
cruel...[Ofensiu]MoLi | 22-10-2005
Ei!, a diferència del comentari anterior, jo si qeu trobo que hi ha molta crueltat, i m'agrada molt, perquè tot el qeu ens envolta és cruel, però em sembla molt be qeu la contrastis amb aquesta tendresa!
Llegint l'inici de la teva bibliografia, m'hi identifico força!
A reveure.
MoLi. -
una vampiressa poeta[Ofensiu]David Gómez Simó | 22-10-2005
m'agrada la primera part, quan t'estàs al balcó veien la nit i esperès el moment fatídic.
Tambè m'agrada el final, aquell gest de tendressa.
El mig, no sé, m'esperava més crueltat, la historia sembla demanar-la.
Deu ser perquè, en realitat, no ets tant cruel.
Valoració mitja: 9.73
l´Autor
![Foto de perfil de quetzcoatl Foto de perfil de quetzcoatl](/imatges_autors/78436.jpg?rnd=1983160659)
91 Relats
824 Comentaris
163266 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Diuen que vaig néixer amb presses... a les escales de ca la llevadora. De la meva infància no recordo gairebé res, però devia ser maca.D'adolescent m'agradava la creació i escrivia molt però "vivia" poc. Després d'uns anys d'efervescència em vaig apagar; vaig passar un parell d'anys una mica perduda, passiva i superficialment.
Finalment vaig fer les maletes i me'n vaig anar un temps a centreamèrica. Allà em vaig despertar del tot i vaig viure tan intensament que si m'hi hagués quedat el cor m'hauria estallat. Vaig tenir temps de sentir-me sola, acompanyada, enamorada, desolada; vaig fer projectes, vaig construir coses, vaig destruir-ne algunes i deixar-ne d'altres; vaig conèixer paratges i persones meravelloses; també em vaig començar a conèixer a mi mateixa; vaig obrir les portes del meu esperit, vaig créixer... A través de relatsencatalà vaig escriure i molt, i de moment ha estat la meva època més prolífica relatairement parlant.
Quan vaig tornar de centreamèrica, vaig estudiar infermeria i em va agradar molt —però no em veig treballant en un hospital o ambulatori. Vaig conèixer el meu home i vam començar a plantar i a ser més autosuficients. Des de llavors la sobirania alimentària i la salut humana i mediambiental són dos temes en els que crec i que em motiven molt.
El 2009 vam tenir una nena. És l'experiència més fascinant que he tingut mai i constantment aprenc i desaprenc coses a través d'ella. També és cert que des de llavors tinc molt menys temps per a mi i en conseqüència per escriure, però espero anar-lo recuperant. De moment intento ser tant bona mare com puc i combinar-ho amb l'hort i el dia a dia.
El temps passa volant però me n'adono que amb una bona actitud davant la vida, no cal esmerar-se en buscar la felicitat que tant vaig idealitzar en l'adolescència, després del primer amor. La felicitat és un camí i una manera de fer i viure. Som els únics responsables de les nostres vides i penso que amb intuïció podem acabar familiaritzant-nos amb l'atzar.
Tanmateix penso que també he de dir que no podem eludir la responsabilitat individual i col·lectiva que tenim envers les grans injustícies i profundes desigualtats que passen cada dia al nostre món.
2024: seguim evolucionant! sempre amb ganes d'escriure però amb falta d'espai i temps. Nostàlgia del temps sense responsabilitats...; i molt agraïda pel que la vida em regala cada dia.
Espero que us agradi algun dels meus relats!
teaspoontrader@gmail.com