Cercador
Res és el que sembla
Un relat de: roberEn la capella ardent, no cabia ni una agulla: és el que passa quan algú noble i lleial com era el teu pare es mort de manera sobtada, li xiuxiuejà a cau d’orella sa mare abans de presentar-li amb una enteresa admirable els rostres desconeguts que venien a donar el condol.
La Marina esperava pacient el seu torn, tot i el neguit que la rondava per dins. Se n’ha assabentat per l’esquela del diari i fins al darrer moment no s’ha decidit a assistir-hi. Però he d’acomiadar-lo, s’ha dit. I amb la por al cos que tot surti a la llum, restava a la filera sense saber quin posat fer mentre s’aferrava a l’amulet. Un antic rellotge de polsera que porta al canell des que el pare li va regalar. Sentir la fredor del metall noble a la pell i el so de les hores transcórrer al ritme de les agulles, la tranquil·litza.
En qualsevol cas, aquesta vegada, l’amulet de ben poca cosa li ha servit perquè la seva fesomia recorda massa el semblant del difunt.
—Mama! —exclamà la Fina i la subjectà abans de caure a plom.
L’enteresa de la vídua s’havia esvaït. D’una sola patacada havia perdut l’espòs i qui creia què era. Les cames li van fer figa i mentre es desmaiava li ressonaven al cap les velles paraules del marit: et juro per la nostra família que no em tornaré a allitar amb ella. Va renunciar a l’amor de la seva vida, però no a la llavor del fruit prohibit que ja estava de camí.
La Fina per fi ha trobat la factura a nom del pare entremig de la paperassa. Plegada en quarterons dissimula la veritat del préstec. La compra d’un rellotge d’or amb la inscripció “per a la meva filla”.
De reüll fita a la mare. Rau abatuda en el sofà. Ambdues saben ara que res és el que sembla, i decideix mantenir el silenci de les coses tal com estan.
Comentaris
-
Rellotge[Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 24-01-2023
Un relat molt tranquil fins que apareix la filla pastada a ell, el difunt. M'ha agradat com ha anat desgranant-se el relat, sense sotracs, ni estridències. Però si amb una intriga que m'ha fet seguir llegit el tex fins al final. Aquest rellotge no només marca les hores, anys tambė ha servit per a deixar constancia d'uns fets. Nil
-
Un rellotge inoportú[Ofensiu]Elisa Martínez i Alcaina | 18-01-2023
Bon microrelat, una narració molt fluïda i ben lligada.
Sort al concurs i salutacions. -
Una bona...[Ofensiu]Carme Alcoverro | 11-01-2023
...sotragada emocional, molt ben relatada. Molta sort!
I gràcies pel teu comentari al meu poema L'abraçada. -
Semblança[Ofensiu]Prou bé | 11-01-2023
Res és el que sembla però la noia era pastada al pare! Potser més hauria valgut que s' acomiadés des de ca seva! Ganes de crear problemes O potser només no pensar encertadament!
Bon relat
Sort
Amb total cordialitat -
Noticia inesperada[Ofensiu]Rosa Gubau | 10-01-2023
Dues sotregades juntes, la viduïtat i l'aparició d'una filla del marit. Difícil de pair. El relat molt amè de llegir i el títol molt encertat.
Sort rober.
Rosa. -
Relat rebut[Ofensiu]Concurs ARC de microrelats a la Ràdio | 10-01-2023
Relat rebut correctament. Entra a concurs.
Recorda, ja no el pots esborrar!
Qualsevol dubte contacta amb nosaltres en el nostre correu:
concursos.arc@gmail.com
Gràcies per participar.
Comissió XIII Concurs ARC de microrelats
l´Autor
![Foto de perfil de rober Foto de perfil de rober](/imatges_autors/1040100.jpg?rnd=150754263)
28 Relats
87 Comentaris
12098 Lectures
Valoració de l'autor: 9.92
Biografia:
Nascuda a Barcelona i actualment resident al Vallès oriental.Gràcies pels vostres comentaris.
Per qui vulgui contactar en privat.
merigalo@gmail.com