Cercador
Pastilles gastades
Un relat de: Magda GarciaHe fet trampa amb les pastilles. Les vaig gastar amb les frenades a diferents escenes seguint les instruccions del director.
Li vaig cedir el cotxe per al rodatge de les seves sabent que no li funcionarien però la meva gelosia en veure que era el millor van poder més que la meva noblesa.
Viuré sempre amb aquesta culpa.
Però, al fons del meu cor, tot i reconèixer que sóc mala persona, ho desitjava. Necessita veure'l caient pel congost, lentament, com en les moltes pel•lícules en què havia participat doblant al meu actor favorit. Cosa que no he aconseguit encara. Ara potser sí.
Li vaig cedir el cotxe per al rodatge de les seves sabent que no li funcionarien però la meva gelosia en veure que era el millor van poder més que la meva noblesa.
Viuré sempre amb aquesta culpa.
Però, al fons del meu cor, tot i reconèixer que sóc mala persona, ho desitjava. Necessita veure'l caient pel congost, lentament, com en les moltes pel•lícules en què havia participat doblant al meu actor favorit. Cosa que no he aconseguit encara. Ara potser sí.
Comentaris
-
Tot si val?[Ofensiu]Prou bé | 08-01-2023
No sé si el teu protagonista aconsegueix el que volia, però potser és la gràcia del relat, i no l'única!
AMB total cordialitat -
Crim perfecte [Ofensiu]llpages | 07-01-2023 | Valoració: 10
El crim perfecte no existeix, però aquest s'hi apropa molt. Quina mala bava... Ben escrit, Magda!
-
Gelosia[Ofensiu]Rosa Gubau | 04-01-2023
El desig imperiós per aconseguir un lloc ocupat, ha portat a la protagonista a fer una trampa un pèl arriscada. Ai els gelos, quins mals consellers. Relat curt però intens. Et seguiré llegint Magda.
Salutacions
Rosa.
-
bon micro[Ofensiu]Atlantis | 04-01-2023
Ai l’enveja!!! I la revenja!!!. Ben explicat i tan curt que és fàcil de llegir i és dedueix tot.
Bon micro.
l´Autor
![Foto de perfil de Magda Garcia Foto de perfil de Magda Garcia](/imatges_autors/1041880.jpg?rnd=1032389066)
153 Relats
518 Comentaris
43863 Lectures
Valoració de l'autor: 9.60
Biografia:
Vaig néixer i visc actualment a Rubí (Vallès Occidental). Treballo a l'administració pública catalana. He residit a França (Paris, Toulouse) i al Canadà (Vancouver, Montréal). M'agrada escriure per transmetre sensacions creant personatges que mereixen volar per sí mateixos.He guanyat el primer premi de microrelats de Sant Jordi del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya dos anys consecutius (abril 2023 i 2024) per votació popular del personal de l'administració.
També he obtingut el 1er Premi de Narrativa del Patronat de l'Ermita dels Sants Metges Sant Damià i Sant Cosme de Sarral (Conca de Barberà) dos anys consecutius (2022 i 2023) i el 2n Premi l'any 2024.
Tinc un parell de contes publicats en llibres digitals a l'Argentina, un relat penjat al blog guimera.info i he estat finalista de diferents concursos.
Últims relats de l'autor
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià
- Deixant-se anar
- La descoberta de Sarral
- No sabia què fer!
- La Teia de Ca l’Eixerit i la Carme de Cal Tisoretes
- Entrevistem a l’Ermi Puig
- Minvant (guanyador del Concurs de Microrelats de Sant Jordi 2024 del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya)
- Tres som multitud
- Un matí a West Vancouver
- Observant-la
- Basat en fets reals (II)
- Basat en fets reals
- En Blauet
- Aflorant
- Daixonses