Cercador
Fotografiant els cinc sentits
Un relat de: Olga CervantesLes cinc fotografies que la Natàlia té a les mans formen un ventall quan acaba d’organitzar-les. Amb els colzes clavats damunt la taula, té el posat d’una jugadora de pòquer a punt de descobrir les seves cartes. Lentament, tria una foto i la posa boca amunt sobre la taula i, tot d’una, li ve als llavis un gust de pell salada, de cortines de maduixa i rosa pàl•lida. I és que aquest sabor té reminiscències del nadó que busca en el mugró la dolçor de la mare. La dóna arrufa el nas en descobrir una altra carta, perquè aquesta és la fotografia que destil•la el perfum de la terra, de la humitat i de l’aire. És el somni del cadell que dorm dins el cove de la roba bruta. Una altra instantània cau sobre l’imaginari tapet verd de la taula. Aterra com un mussol miop que albira alguna cosa sota l’arbre, potser un ratolí que li ompli el pit, potser una estrella que li robi l’ànima. Escolta, escolta com deixa caure la quarta imatge... silenci, si us plau, com les altres, aquesta és una fotografia màgica. S’escolta un gat roncar, mentre una mà l’acaricia sota la barba, però amb les orelles en moviment, va desxifrant pentagrames. L’última carta no vol descansar sobre la taula, vol quedar-se entre les mans de la Natàlia. La fotografia és l’arena que li colga el cos a la platja, la pedra escalfada pel sol. És la mateixa instantània que desprès l’onada banyarà, la mateixa de la taula de marbre on s’enllaçaran unes càlides mans per fer-li un petó a l’amor.
Comentaris
-
Excel.lent: [Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 01-10-2019 | Valoració: 10
Quin relat més original, Olga.
Els cinc sentits estan molt bé descrits. Vaja... quanta imaginació tens i amb molta desinvoltura.
M'ha agradat molt.
Saluts...
Perla de vellut -
Clau[Ofensiu]Montseblanc | 29-05-2019
Jo, que em passo el dia fent fotografies, tinc la dèria aquella de captar l’instant, la màgia, els colors, les olors, tot el que estic veient i sentint en aquell instant. Però una fotografia és només un pàl•lid substitut del moment viscut. El que sí és, com molt bé expliques al teu relat, és una clau que obra el calaix dels records. De vegades no som conscients de la quantitat de calaixos que portem al damunt i una fotografia que apareix de cop entre les pàgines d’un llibre ens porta de nou a viure instants que em emmagatzemat amb tots els sentits.
-
I potser ..[Ofensiu]kefas | 28-05-2019
..quan les observa amb atenció veu que totes són còpies d’una mateixa fotografia que ha mirat en diferents moments.
-
Repòquer...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 22-05-2019 | Valoració: 10
Repòquer de fotografies. Això és el que ens has presentat. Jo, que sóc dur de lectura, les he arribat a veure. Felicitats!
—Joan—
-
Bon relat[Ofensiu]Naiade | 22-05-2019 | Valoració: 10
Un relat poètic i seductor. M'ha agradat molt.
-
Pura delícia[Ofensiu]Pallars | 22-05-2019
Un relat on la poesia és present en tot moment. Els sentits a flor de pell. Realment les cartes/fotos que ensenyes són pura delícia.
L'enhorabona per saber transmetre tanta bellesa i sensibilitat alhora. -
Realitats fotogràfiques[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 21-05-2019 | Valoració: 10
Cinc fotografíes que amaguen molta vida, moltes vivències. Un joc de cartes directe a la vena. I una prosa poética que cal llegir a poc a poc, gaudir-la, res més. Petonets i una forta abraçada!
Aleix
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Olga Cervantes Foto de perfil de Olga Cervantes](/imatges_autors/1038534.jpg?rnd=736197873)
43 Relats
250 Comentaris
36531 Lectures
Valoració de l'autor: 9.90