Cercador
Llista categories
Recomanats editora
Detall intervenció
RE: Un dubte...
Intervenció de: entortilligat | 05-09-2008
En aquest païs, "abre facil" = "abre dificil".. TOT es al inrevés i hi ha molt pocs professionals que fotin les coses be. Jo quan em diuen que una cosa es super fàcil, ja m'acolloneixo i foto el camp corrents a tota pasti.
Has fet molt be d'agafar les tissores, que de vegades valdria mes que les fessim anar per tallar el coll a algun fabricant
Les tissores, les alicates i el martell, sempre tenen d'estar a prop, sinó algun dia se'ns cremarà la pizza o el que sigui.
Ah, i passa el mateix a les rosses i a les morenes que als rossos i als morenos. A tot arreu couen faves, fabots i demes familia...
una abraçada...sense tissores!
Respostes
-
RE: Un dubte...
entortilligat | 05/09/2008 a les 15:16
En aquest païs, "abre facil" = "abre dificil".. TOT es al inrevés i hi ha molt pocs professionals que fotin les coses be. Jo quan em diuen que una cosa es super fàcil, ja m'acolloneixo i foto el camp corrents a tota pasti.
Has fet molt be d'agafar les tissores, que de vegades valdria mes que les fessim anar per tallar el coll a algun fabricant
Les tissores, les alicates i el martell, sempre tenen d'estar a prop, sinó algun dia se'ns cremarà la pizza o el que sigui.
Ah, i passa el mateix a les rosses i a les morenes que als rossos i als morenos. A tot arreu couen faves, fabots i demes familia...
una abraçada...sense tissores!
-
jajaja!-resposta sense solució-
perunforat | 05/09/2008 a les 17:48
quin dubte més suculent i quina escena divertida, a més ja l'he viscut a la meva pròpia carn!
a mi sempre m'ha passat amb la llet, abans de que posessin el pitorru de plàstic. Era un calvari, a més...sempre que provava d'obrir-ho amb els dits, arran de la ratlleta i les estisoretes petitones i innocents com a instruccions, feia un forat tan gran que vessava cada vegada que omplia un vas.
També sóc rossa, tonta???em quedo amb la resolució de l'entortolligat...
Pel que fa al tema domèstic sóc de les que prefereix enganxar les coses amb xinxetes i deixar els forats grossos pels entesos!!!
-
RE: jajaja!-resposta sense solució-
Agnieszka | 05/09/2008 a les 18:08
jajajajaja. Acabo d'arribar de fer la compra i m'he trobat amb les vostres respostes.
Jo es que soc un desastre pels assumptes domèstics però com visc sola no tinc més remei que trobar solucions encara que a vegades no siguin massa brillants.
perunforat lo de les rosses tontes era un dir, no t'ho prenguis massa en serio però és que la situació m'ha semblat tan cómica...
En fi, vaig a guardar tota la compra perque clar quan organitzes una festa t'arrassen amb tot i m'he vist gairebé sense menjar, sense tábac, sense absolut, sense cervessa, menys mal que a les 4 de la tarda no hi ha gairebe ningú al super perque si no encara hi seria.
Petons a tots i moltes gracies per ajudar-me, sou genials.
Agnes.
-
RE: RE: jajaja!-resposta sense solució-
perunforat | 05/09/2008 a les 18:13
ieps!
que va...les coses s'han de prendre seriosament a la mida justa, sempre!!!!Jo sóc una de le rosses ben parides i pel que sembla tu també!(modèstia a part)
T'he deixat un comentari al teu blog, a veure què et sembla!M'ha agradat l'ambient que s'hi respira!
i sempre he pensat que hi ha de tot a tot arreu, eh...i sempre que he volgut obrir una ampolla de vi no ha faltat qui me l'hagi obert!
Pel que fa a les festes ahir va ser sopar però les reserves frigorífiques, com dic jo, tb s'ha acabat! Això de viure sol té avantatges, molts...però si vull beure vi m'he d'esperar que vingui algú...aquesta és una de les pegues!
collons...per què no fan un obrir fàcil pel vi????
-
Vanilla cafe
Agnieszka | 05/09/2008 a les 18:22
He llegit el teu comentari al forum, gracies per la teva opinió. Sempre es b que els demés et diguin que en pensen de la teva obra per a aprendre i millorar i que a cada poema que escrius es noti aquesta evolució, de veritat que t'estic molt agraida pels teus comentaris.
Vanilla Cafe es un bar si però crec que et pillarà una micona lluny per anar-hi perque està a Lublin (Polonia)
Faré una ullada al teu blog i et faré arribar la meva més sincera opinió.
Agnes.
Respon a aquesta intervenció
Nous recomanats editora
Últims comentats
- Miro l' esperança (1 comentaris)
- Diàleg fictici amb Versaleta. (2 comentaris)
- Llavor (2 comentaris)
- Reivindicació (4 comentaris)
- MIGDIADA (3 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- Campi qui pugui (2 comentaris)
- INTERVENCIÓ ANAMÒRFICA (1 comentaris)
Nous més llegits
- MIGDIADA (911 lectures)
- POEMA HUMITÓS (415 lectures)
- Llavor (354 lectures)
- VERGONYA DE POLÍTICS (350 lectures)
- La sal atrapada en la memòria (344 lectures)
- Mentre couen les mongetes, escric (287 lectures)
- DARRERS DIES (236 lectures)
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià (202 lectures)
- A LA DERIVA (186 lectures)
- A la platja! (175 lectures)
Nous més comentats
- La sal atrapada en la memòria (13 comentaris)
- A LA DERIVA (13 comentaris)
- Mentre couen les mongetes, escric (10 comentaris)
- El bes (9 comentaris)
- A la platja! (7 comentaris)
- L’estel petit i llunyà (7 comentaris)
- d'avui i d'ahir (7 comentaris)
- I és aleshores... quan tot passa (6 comentaris)
- Amb ganes de CONVERSAR (6 comentaris)
- Terra estimada (5 comentaris)
Nous més votats
- A LA DERIVA (Agrada a 3 relataires)
- POEMA HUMITÓS (Agrada a 3 relataires)
- Amb ganes de CONVERSAR (Agrada a 2 relataires)
- I és aleshores... quan tot passa (Agrada a 2 relataires)
- El bes (Agrada a 2 relataires)
- Mentre couen les mongetes, escric (Agrada a 2 relataires)
- DARRERS DIES (Agrada a 2 relataires)
- Ara que tinc mig segle i tres lustres (Agrada a 1 relataires)
- Vint nanoocurrències sobre GARGOTS. (Agrada a 1 relataires)
- Reivindicació (Agrada a 1 relataires)