Cercador
Si jo pogués
Un relat de: Nonna_CarmeSi jo pogués esborrar
dels teus ulls clars la paüra,
i retornar als teus llavis
el somriure que van perdre,
si jo pogués fer emmudir
totes les veus que, en silenci,
et porten a un altre mon
d'inquietud i desconcert,
si jo pogués evitar
que apòzemes i metzines
et sumissin en letargies
òrfenes de sentiments,
i si pogués allunyar-te
de tants rostres recelosos
que pregonen, impúdicament,
els fantasmes dels seus somnis,
creu-me Natàlia, faria
que, per a tu, l'univers
fos una bombolla immensa
de pau,quietud i assossec.
Et bressolaria als meus braços,
t'arroparia amb llenços
teixits amb suavitats de mel
i flors d'ametller.
I et donaria la mà
perquè, al tornar a caminar,
no arribessin a la teva ment
esquitxos de sofriment.
Comentaris
-
què bonic nonna...[Ofensiu]joandemataro | 02-07-2012 | Valoració: 10
t'agraeixo la invitació i agafo el sentit del poema com un desig teu sincer
rep la meva abraçadeta més agraïda
joan -
Ressons i consol[Ofensiu]Unaquimera | 05-03-2009 | Valoració: 10
Ai, si jo pogués descriure tot el que em fa ressonar endins aquest bell poema, que sedueix, enamora, entristeix, consola...
Consola, sí, ja que demostra com els sentiments arriben a ser de forts!
Si poden arribar a contenir aquesta força, seran capaços de superar moltes proves... aquesta seguretat em conforta!
Sobre els versos, no puc dir res que no t'hagin dit ja, excepte que m'admiren.
He vingut a llegir-te després d'entrar un munt de vegades al teu espai sense trobar títols nous... Tornaràs a publicar aviat? Em donaries una alegria si em contestessis afirmativament, ja que llegir-te sempre és un goig! Ho faràs?
T'envio una abraçada esperançada,
Unaquimera
-
SI TOTS POGUÉSSIM[Ofensiu]nuriagau | 18-10-2008 | Valoració: 10
He rellegit diverses vegades aquest poema, com si aquestes paraules fossin realment meves. Segurament quelcom semblant els haurà succeït als 774 lectors anteriors.
Potser algú ha substituït el nom de Natàlia per algun nom propi més proper. Però no jo no he necessitat canviar cap coma, cap adjectiu, cap... al poema.
M'he sentit identificada, plenament, amb el sentiment que descrius. L'única diferencia és que jo no hagués sabut fer-ho d'aquesta forma tan magistral.
Et felicito per ser una persona tan rica en vivències i per saber-les comunicar d'una forma tan excepcional.
Núria Gausachs i Cucala -
Per a celebrar el meu relat núm. 350[Ofensiu]deòmises | 24-09-2008
ARQUITECTURA VISUAL
C
E U
R
assenyalant l'inici de la balaustrada
A
(Descens per la mirada de l'ànima policromada
N
Edifici dels somnis
La veu del temps ressona
En l'Arc de Sant Martí
De les seves parets
Construeix els murs
De la il·lusió
Amb noves resquícies
Plenes d'utopia
T
a la recerca dels ulls profètics del geni, els
O
N
I
G
ulls que imaginen els somnis i els tornen reals
A
U
D
Í
les utopies carregades de dificultat capten l'atenció
La trencadissa
Serveix per a la forma
De les idees
C
A
S
A
B
A
T
L
L
Ó
Neix en el vidre
La inspiració lúcida
Pedres del geni
de l'argila i s'endinsen pels túnels laberíntics
Riu del silenci
L'aigua profunda
Esdevé pedra
Torrent del geni
Existir per a que l'obra dins teu vagi creixent,
Escoltar-la, estimar-la, deixant-se endur per ella.
Potser regeix la vida amb dolor i sofriment
-El turment necessari per a que sigui bella- ?
Dóna'm els mots
Buits del silenci
Seran els murs
De la celístia
de la febril creació refusant tots els límits)
43
O
N
Engendra la llum
En les teves mans
Després de la mort,
La glòria segueix
C
O
M
E
N
Ç
A
La gota
De la rosada
En clara
Harmonia
E
L
mot
llum
cos
veu
S
O
M
N
I
La bellesa
És teva:
Parets
D'ombra clara
D
E
La vida de fum
En el descans
Del teu record
El geni pateix
L
'
H
O
M
E
?
Arran de terra, l'admiració en les boques obertes de qui el descobreix
d. -
Ja sé que en el seu moment me'l vaig llegir...[Ofensiu]Vicenç Ambrós i Besa | 16-09-2008 | Valoració: 10
... però ara hi torno. I de debò paga la pena, ja que té una sonoritat bellíssima que només li falta la música de fons. És un poema entendridor però que, a la vegada, provoca una lleugera esgarrifança. És una reacció no pas negativa, sinó ben al contrari: aconsegueixes fer tenir pell de gallina als lectors i lectores.
No he comptat síl·labes. No cal. En un poema tan rítmic i ben estructurat, la teoria poètica és el de menys!
Salut i gràcies de debò, Nonna_Carme!
V. -
Què puc dir jo[Ofensiu]aurora marco arbonés | 16-08-2008 | Valoració: 10
que no t'hagin expressat altres veus abans que la meva? És tan real el teu sentiment per algú que deus d'estimar amb bogeria...! Una filla, potser? una amiga? És dolorós no poder, de vegades, ajudar a carregar la creu dels qui estimen. Quantes vegades preferiríem que ens estés passant a nosaltres, no és cert?
Si t'agraden els poemes amb fotos artístiques en blanc i negre, busca al Google "Gonzalo Vinagre" i trobarás poemes d'Aurora Marco. Si t'hi decideixes, espero que t'agradin. Petons -
Tant que m'he perdut...[Ofensiu]bocidecel | 13-07-2008 | Valoració: 10
de no haver-te llegit encara!
Els teus poemes emocionen, van directe al cor i li donen un toc per que desperti.
Quanta bellesa en uns versos plens de tendresa i de sofriment, d'amor i de desconsol!
Ho fariem tot per evitar el sofriment dels éssers estimats, però el millor que els podem oferir és l'amor inesgotable, la companyia, tot el que vessen les teves paraules.
Moltes gràcies per aquesta trobada i per la teva visita.
Una abraçada. -
esquitxos de sofriment[Ofensiu]franz appa | 05-07-2008
Crec que aquest poema demostra que sí es pot remeiar el patiment dels altres, o almenys atenuar-lo. Ja només el fet de plantejar-se la possibilitat, ja només el pensament, i sobretot el reflex en la paraula, han d'aportar medecines a les metzines . I, per cert, molt ben trobat això de apòzemes i metzines: de fet, tothom que coneix una mica l'herboristeria o la farmàcia sap que tota substància guareix o emmetzina en funció de molts factors: estat del pacient, conjuntures diverses, dosi, etc.
Trobar la dosi exacta, el moment precís... Quan es donen aquestes fantàstiques concordances, esdevé allò que és un veritable regal, el remei.
La poesia sincera i honesta pot ser un remei.
Una abraçada,
franz
-
MOLTISSIMES GRÀCIES[Ofensiu]EULALIA MOLINS ARAGALL | 04-07-2008 | Valoració: 8
Pel teu comentari, jo de poesia no en sé, i pensa que m'agrada, però fins hi tot no la sé llegir, m'agradaria poder donar-li la tonalitat que es mereix, però no ho acabo de trobar. Malgrat tot com que l'he llegit de pensament, m'ha quedat força bé. Les paraules molt poc usuals en el meu vocabulari t'han quedat molt ben posades per definir el teu proposit de : si jo pogués. Rep una forta abraçada i ens tornarem a llegir, segur!
-
Bellíssim[Ofensiu]- | 02-07-2008 | Valoració: 10
Saps què, Nonna_Carme? Jo havia fet un esborrall amb una idea semblant, però no m'acabava de convèncer.
Per sort, no el vaig arrivar a enviar, perque el que tu has escrit és pura tendresa. No cal dir res més.
Et felicito i t'agraeixo el poema, que plasma en paraules tot el sentiment que jo no vaig saber expressar.
Rosella -
Si tots poguessim...[Ofensiu]JOANPG | 02-07-2008 | Valoració: 10
Tendre i dur, serè i arraulit, clar i enfosquit, el teu poema m'ha colpit.
Tant de bó peguessim fer participar del nostre amor, del nostre patir, del nostre sentiment noble, a aquellaspersones que més ho necessitan.
Pel teu comentari (Gràcies de tot cor) sembla que saps o t'imagines qui soc. Si vols contestar-me en privat t´ho agraïré.
En la meva biografía hi ha el meu correu.
Estic encuriosit per saber més de tu. Escriu-me.
Rep una forta encaixada de JOANPG. -
Arriba al cor[Ofensiu]Carme Raichs | 01-07-2008 | Valoració: 10
Per a tots els teus poemas tens la bareta màgica perquè arribin a tocar-nos el cor amb el bes de la teva inspirada ploma.
Conec les teves poesies i no n'hi ha cap que no m'agradi, tot el contrari, la teva força hi tendreça s'agraix, ja que pels lletraferits, ets aquesta font d'agua fresca, per doder reposar uns instants.
Un petó ple de blau.
carme -
tot arbre te anyades [Ofensiu]Avet_blau | 25-06-2008 | Valoració: 10
Que bonic seria poder podar la vida,
d' angoixes i desenganys,
deixant nomes plançons d'amor i tendresa.
Però en tot arbre de bon fruit,
hi ha branques bones i dolentes,
i sovint tenen anyades estèrils, de descans.
Cal viure moments de feblesa
i passar nits de plor,
per desprès somriure al primer sol,
de grans tristeses surten pous de felicitat.
Avet
-
Hola Nonna[Ofensiu]brumari | 22-06-2008
Segurament no pots fer cap d'aquestes coses.
Tant com ho desitjaries!
El que si pots fer, i ho fas, és donar-li a la Natàlia tot l'amor, apassionat i tendre, que destil·len els teus versos.
M'he emocionat.
Una abraçada,
Joan
-
Només elevant[Ofensiu]joanalvol | 22-06-2008 | Valoració: 10
l'ànima, només mirant en el més profund del cor poden sorgir aquests versos, per fer tan bell poema.
Tornaré un altre dia per llegir-te
Joanalvol
-
Si tu poguessis[Ofensiu]Ullsblaus1 | 22-06-2008 | Valoració: 10
Si tu poguessis fer tot això el món seria fantàstic, perquè amb tots els molts sentiments que expresses en aquest relat, poden captivar a tot el món. Et seguiré llegint.
Gràcies, he gaudit molt!
Un salud d'ullsblaus1 -
M'ha agradat[Ofensiu]Josoc | 22-06-2008
molt de conèixer-te. He llegit tot el que has pubñicat a relats i m'has impressionat. tens una poesia tan real com lírica. Arriba molt endins, almenys a mi. Gràcies.
-
...[Ofensiu]gypsy | 18-06-2008 | Valoració: 10
hi ha un univers paral·lel, on tots els somnis hi tenen cabuda, on tot és possible. Somniar per seguir vivint i trobar una llum que faci que tot tingui un sentit. Escriure per trobar-lo.
Bellíssim, Carme, tan acurat en els mots i en la precisió dels significats.
mariona
-
Si jo pogués [Ofensiu]J.Lluís Cusidó i Ciuraneta | 15-06-2008 | Valoració: 10
el teu poema el vestiria de blanc.
Versos que arriben al més profund del cor.
Versos escrits amb la puresa d'uns sentiments transparents.
Felicitats i gracies per delectar-nos amb aquest magnífic treball
J.Lluís Cusidó i Ciuraneta
-
és preciós[Ofensiu]ANEROL | 15-06-2008 | Valoració: 10
íntim, arriba a l'ànima. Gràcies
Valoració mitja: 9.88
l´Autor
70 Relats
1566 Comentaris
160010 Lectures
Valoració de l'autor: 9.94
Biografia:
El meu nom : Carme Olivé. Nonna m'ho diuen els meus 5 fills, 9 nets i dues besnétes. Visc a Sant Boi del Llobregat d'ençà que em vaig casar només fa 52 anys. Com podeu veure en tinc molts però, no us enganyeu, no soc vella i mentre m'agradi tant aprendre coses noves, penso que no me'n sentiré. De fet , estic superant dos reptes: escriure en català i entendre'm amb l'ordinador. M'agrada plasmar en un paper, els meus sentiments i les meves vivències. Aficions? Llegir , la música moderna o clàssica, depèn del moment. Una de les meves cançons preferides és Imagine, de Jhon Lennon , tal vegada perquè parla de pau (soc pacifista al 100%). He fet teatre molts anys com afeccionada i doblatge.M'afegeixo a la llista de relataires que demanen no ser valorats però rebré, encantada ,els vostres comentaris i les vostres correccions. Gràcies per tot el que estic aprenent de vosaltres.