Cercador
i jo pregunto III...
Un relat de: Nonna_CarmeSi jo fos responsable de la mort de tots aquests éssers innocents que , (degut a la supèrbia , prepotència i avarícia dels qui haurien de vetllar per la seva supervivència), perden la vida engolits per una mar alterada perquè no vol ser tomba ...
Si jo fos responsable d’aquella multitud de cadàvers de gent que, després de terribles convulsions ,perd la vida degut a les armes químiques que sers sense consciència escampen arreu d’un territori que no els hi pertany...
Si jo fos responsable d’haver donat ordre als capitans dels vaixells, que ignorin els crits d’auxili de persones que s’estan ofegant...
Creieu-me: els malsons no em permetrien dormir mai més tranquil•la i els rostres de tots aquells innocents (que amb l’espant dibuixat al rostre, no comprenen el perquè de tanta maldat)., em turmentarien la resta de la meva vida.
I jo pregunto als culpables de tots aquests fets: A VOSALTRES SÍ?
Comentaris
-
Quina pena [Ofensiu]Olga Cervantes | 16-12-2013 | Valoració: 10
Tot plegat és una vergonya que hem de lluitar per no justificar.
Rep una abraçada del meu marit i meva i un desig de felicitat per aquest Nadal.
Olga -
diuen dels llops ferèstecs....[Ofensiu]teresa serramia | 26-10-2013
diuen dels monstres més terrorífics..
Diuen dels dimonis.., de l'infern..
No cal...No cal...
L'home els supera tots....
quina vergonya!!!
M'agradaria veure a tots els prepotents devoradors humans.., veure'ls per un moment ofegant-se.........................sense remei!!
Molt bé, Nonna!!!! -
Sense resposta[Ofensiu]Naiade | 21-10-2013
No hi ha resposta per tanta ignomínia. Terrible les barbaritats que al llarg de la història uns quants han fet a la resta i això no te solució, per molt bona gent que hi hagi, sempre hi hauran dimonis. Per cert Nona no tinc el teu mail per comentar-te “ Amb el cor a la mà” m’ha agradat moltíssim. Tu si que tens un cor tan gran que no te mesura.
Una forta abraçada
Montserrat
-
Els responsables tenen una altra pell[Ofensiu]aurora marco arbonés | 20-10-2013 | Valoració: 10
No són com tu, nonna, que pateixes davant del patiment del món i no pots entendre el perquè de tanta ignomínia. Tenen una altra pell: pell de llop i la seva ferocitat. I tot per què? Doncs per poder i diners, que es lo que sempre ha mogut als poderosos.No són com tu, nonna, que no podries dormir ni un sol minut amb la consciència carregada de crims. Tenen una altre pell, són d'una mala raça.
Petonets -
Molt trist, tristíssim![Ofensiu]Mercè Bellfort | 16-10-2013
En veure aquesta deplorable notícia per la tele vaig pensar que l'ésser humà pot arribar a ser tan cruel que les persones normals, bones, compassives - que per sort també n'hi ha moltes al món- ens hem de sentir molt avergonyides i indignades davant de tanta dolenteria.
Malauradament no m'estranyaria que aquests bords encara siguin capaços de dormir tranquils. I és que ells, Nonna, no se'ls acut preguntar res, ni molt menys cercar respostes. És així. Trist, molt trist.
Una abraçada, estimada Nonna. -
A ells no.[Ofensiu]Annalls | 15-10-2013
Entre altres coses perquè no son poetes, ni sensibles, ni empàtics, ni nobles, ni saben de que va res de tot això. Sols pensen en ells , o la butxaca, o no tenen capacitat per pensar per si mateixos, o intern-tar-ho i segueixen el camí que els marquen.
Clar que a vegades la naturalesa fa coses estranyes, ambivalents i difícils d'entendre, com assassins que escolten musica clàssica.
Anna -
El tema que toques és molt dur Nonna.[Ofensiu]Gemma Matas Gustems | 13-10-2013
Qui permet tot això no mereix ni el nom de persona, amb l'agravant de que sembla que cada cop se'n hi vagin sumant més i la raça humana s'estigui degenerant tant, que arribarà un moment que si no reaccionem uns i altres, tot se'n anirà a norris.
Però tristament et dic que aquests sers no tenen qualificació i tracten a les persones com a titelles. Sembla que només trobin plaer en la maldat en tots els aspectes, sigui en un cas tant horrible com aquest o sigui en benegloriar-se de qui té les armes químiques més potents. Crec que estan tan obcecats, que són incapaços d'adonar-se que potser rebrem tots però els que aniran per davant són ells mateixos, si és que arriben a prémer el botó!
Procurem viure el dia a dia Nonna, no cal pensar en el que ens pot succeir. Intentem ser al màxim de feliços amb tot el que tenim i ens dona plaer, que són moltes coses. Encara hi ha persones com cal al nostra entorn!
Una forta abraçada.
Gemma -
moltes gràcies[Ofensiu]joandemataro | 12-10-2013
benvolguda nonna pel teu bonic comentari i me n'alegro molt de que estiguis millor
rep un petonàs ben gran que et serveixi d'ànim i de comfort ! ;-) -
tot plegat...[Ofensiu]joandemataro | 11-10-2013
és una vergonya nonna... indignant... però em sembla que a la raça humana li queda molt per millorar , en general
salutacions ;-) -
No hi ha consciencia...[Ofensiu]AVERROIS | 11-10-2013 | Valoració: 10
...el món ha esdevingut un compert desafiament diari a la vida. En un planeta tan petit com aquest i no som capaços d'entendre la veritat. Tots estem aquí i ningú pot escapar. La vida podria ser una meravella, el planeta és fabulós, però el ser humà fa molts anys que ha deixat de ser "humà" per convertir-se en un ser "racionaliste". Una pena.
Una abraçada. -
Els vaixells que van passar de llarg[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 10-10-2013 | Valoració: 10
Tanta responsabilitat tenen les autoritats italianes i europees que no saben com afrontar aquest problema, com la indiferència dels vint vaixells que van passar a prop del que es va enfonsar, passant de tot. Potser estan massa acostumats a veure vaixells d'immigrants carregats a vessar. tot plegat és una vergonya. Una gran reflexió Nona, un problema per a resoldre. I no cal anar massa lluny: aquí a Barcelona, tenim molta gent vivint i dormint en assentaments vergonyosos, molt concretament al Poblenou. Els del carrer Puigcerdà, allà no hi són, però molt a prop, n'està ple. Una abraçada.
Aleix
Valoració mitja: 10
l´Autor
70 Relats
1566 Comentaris
160000 Lectures
Valoració de l'autor: 9.94
Biografia:
El meu nom : Carme Olivé. Nonna m'ho diuen els meus 5 fills, 9 nets i dues besnétes. Visc a Sant Boi del Llobregat d'ençà que em vaig casar només fa 52 anys. Com podeu veure en tinc molts però, no us enganyeu, no soc vella i mentre m'agradi tant aprendre coses noves, penso que no me'n sentiré. De fet , estic superant dos reptes: escriure en català i entendre'm amb l'ordinador. M'agrada plasmar en un paper, els meus sentiments i les meves vivències. Aficions? Llegir , la música moderna o clàssica, depèn del moment. Una de les meves cançons preferides és Imagine, de Jhon Lennon , tal vegada perquè parla de pau (soc pacifista al 100%). He fet teatre molts anys com afeccionada i doblatge.M'afegeixo a la llista de relataires que demanen no ser valorats però rebré, encantada ,els vostres comentaris i les vostres correccions. Gràcies per tot el que estic aprenent de vosaltres.