Cercador
Fulles lliures
Un relat de: Magda GarciaEs coneixien des que havien nascut. Des que eren bebès i començaren a créixer quasi be simultàniament. Pertanyien a branques diferents però tenien molts elements comuns. Ambdues eren del mateix color, de formes molt similars i rebien estímuls d’entorns propers. Es veien cada dia, cadascuna des de la seva planta, i malgrat eren tan properes el cert és que mai s’havien tractat. Mai una conversa per breu que fos.
Fins el dia que gràcies a una tempesta sense precedents que les sacsejà d’una banda a l’altra, com si fossin pènduls, aconseguiren tocar-se. Varies vegades. I a cada nova fricció, se sentiren més i més atretes l’una de l’altra. Com si es desvetllés en elles una nova sensibilitat que mai abans havien experimentat.
Perquè tradicionalment, cada fulla, a cada branca, tenia un lloc assignat i mai havien pogut palpar-se les unes a les altres de tan distants que se sentien. Era una mena de categorització social això de tenir un lloc assignat a cada planta i a cada branca.
Però gràcies al vent i a la tempesta, havien aconseguit noves relacions més lliures, i ara que les havien experimentat està clar que farien els possibles per deixar-se portar per noves ventades per deslliurar-se de branques, estàtiques, que no les deixaven volar per sí mateixes.
Fins el dia que gràcies a una tempesta sense precedents que les sacsejà d’una banda a l’altra, com si fossin pènduls, aconseguiren tocar-se. Varies vegades. I a cada nova fricció, se sentiren més i més atretes l’una de l’altra. Com si es desvetllés en elles una nova sensibilitat que mai abans havien experimentat.
Perquè tradicionalment, cada fulla, a cada branca, tenia un lloc assignat i mai havien pogut palpar-se les unes a les altres de tan distants que se sentien. Era una mena de categorització social això de tenir un lloc assignat a cada planta i a cada branca.
Però gràcies al vent i a la tempesta, havien aconseguit noves relacions més lliures, i ara que les havien experimentat està clar que farien els possibles per deixar-se portar per noves ventades per deslliurar-se de branques, estàtiques, que no les deixaven volar per sí mateixes.
Comentaris
-
Mogudes pel vent[Ofensiu]Prou bé | 20-12-2022
Un relat molt bell on la metàfora es fa protagonista, amb paraules que flueixen amb molta suavitat fins que una tempesta (benvinguda sia) les sacseja i regalen llibertat!
Amb total cordialitat -
Fulles...[Ofensiu]llpages | 17-12-2022 | Valoració: 10
o el que us sembli adient! Amistats, projectes, parents... Una excel·lent metàfora de la vida, Magda!
-
Fulles[Ofensiu]Rosa Gubau | 16-12-2022
Una metàfora molt interessant, que es pot identificar amb la vida real de qualsevol persona. Deixa lliure a moltes interpretacions, i això m'agrada.
Un molt bon relat Magda.
Bones festes.
Rosa.
l´Autor
![Foto de perfil de Magda Garcia Foto de perfil de Magda Garcia](/imatges_autors/1041880.jpg?rnd=132874893)
153 Relats
518 Comentaris
43866 Lectures
Valoració de l'autor: 9.60
Biografia:
Vaig néixer i visc actualment a Rubí (Vallès Occidental). Treballo a l'administració pública catalana. He residit a França (Paris, Toulouse) i al Canadà (Vancouver, Montréal). M'agrada escriure per transmetre sensacions creant personatges que mereixen volar per sí mateixos.He guanyat el primer premi de microrelats de Sant Jordi del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya dos anys consecutius (abril 2023 i 2024) per votació popular del personal de l'administració.
També he obtingut el 1er Premi de Narrativa del Patronat de l'Ermita dels Sants Metges Sant Damià i Sant Cosme de Sarral (Conca de Barberà) dos anys consecutius (2022 i 2023) i el 2n Premi l'any 2024.
Tinc un parell de contes publicats en llibres digitals a l'Argentina, un relat penjat al blog guimera.info i he estat finalista de diferents concursos.
Últims relats de l'autor
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià
- Deixant-se anar
- La descoberta de Sarral
- No sabia què fer!
- La Teia de Ca l’Eixerit i la Carme de Cal Tisoretes
- Entrevistem a l’Ermi Puig
- Minvant (guanyador del Concurs de Microrelats de Sant Jordi 2024 del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya)
- Tres som multitud
- Un matí a West Vancouver
- Observant-la
- Basat en fets reals (II)
- Basat en fets reals
- En Blauet
- Aflorant
- Daixonses