Cercador
Enrucament humà
Un relat de: Magda GarciaAixò que succeïa en un habitatge de Catalunya, si tinguéssim un poder màgic que ens permetés espiar amb una lupa mundial, o millor dit, amb moltíssimes lupes que permetessin veure simultàniament la realitat humana, veuríem que succeeix a milions de llocs i que les discussions i els conflictes, expressats en moltíssimes llengües diferents, per circumstàncies similars i amb conseqüències diverses tenen lloc dins de milions d’habitatges, moltíssimes empreses, en despatxos de governs, en institucions internacionals... i al més alt nivell de poder.
Clarament la naturalesa humana no ha evolucionat suficientment. Encara som bastant rucs. Si ho haguéssim fet, i haguéssim millorat com espècie, no tindríem el munt de conflictes i problemàtiques que estem experimentant i seriem capaços d’adoptar solucions amb consens i bona entesa. I seriem més feliços tots plegats.
Comentaris
-
Magistral....[Ofensiu]Rosa Gubau | 15-11-2022 | Valoració: 10
aquesta reflexió Magda. Què poc hem evolucionat en aquest tema. El poder de la raó, Egocentrisme pur. I quanta energia perdem, que no ens deixa ni escoltar, ni parlar amb propietat.
Cordialment.
Rosa. -
Magistral....[Ofensiu]Rosa Gubau | 15-11-2022
aquesta reflexió Magda. Què poc hem evolucionat en aquest tema. El poder de la raó, Egocentrisme pur. I quanta energia perdem, que no ens deixa ni escoltar, ni parlar amb propietat.
Cordialment.
Rosa. -
Bona aquesta ![Ofensiu]kefas | 14-11-2022
La tossuderia del ruc és com la del rei que es tanca en la torre per ignorar el seu entorn.
Desgraciadament els catalans també hem deixat d’enraonar, de parlar a la llum de la raó i ara, com a col·lectiu, fem el que fa tothom en la terra colonitzada per les xarxes, disparar eslògans punxeguts per causar el màxim de baixes al nostre voltant. Potser és una qüestió de supervivència. Estem massa atapeïts.
-
Clavat![Ofensiu]llpages | 14-11-2022 | Valoració: 10
Exacte, el que dius és exactament el que cal més que mai en una situació global que requereix més diàleg constructiu que mai. Per què no ensenyem als infants com gestionar conflictes amb l'única arma de la paraula? Així, quan es fessin grans, ben segur que la convivència estaria força més garantida. Ben dit, Magda!
l´Autor
![Foto de perfil de Magda Garcia Foto de perfil de Magda Garcia](/imatges_autors/1041880.jpg?rnd=1340763897)
153 Relats
518 Comentaris
43866 Lectures
Valoració de l'autor: 9.60
Biografia:
Vaig néixer i visc actualment a Rubí (Vallès Occidental). Treballo a l'administració pública catalana. He residit a França (Paris, Toulouse) i al Canadà (Vancouver, Montréal). M'agrada escriure per transmetre sensacions creant personatges que mereixen volar per sí mateixos.He guanyat el primer premi de microrelats de Sant Jordi del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya dos anys consecutius (abril 2023 i 2024) per votació popular del personal de l'administració.
També he obtingut el 1er Premi de Narrativa del Patronat de l'Ermita dels Sants Metges Sant Damià i Sant Cosme de Sarral (Conca de Barberà) dos anys consecutius (2022 i 2023) i el 2n Premi l'any 2024.
Tinc un parell de contes publicats en llibres digitals a l'Argentina, un relat penjat al blog guimera.info i he estat finalista de diferents concursos.
Últims relats de l'autor
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià
- Deixant-se anar
- La descoberta de Sarral
- No sabia què fer!
- La Teia de Ca l’Eixerit i la Carme de Cal Tisoretes
- Entrevistem a l’Ermi Puig
- Minvant (guanyador del Concurs de Microrelats de Sant Jordi 2024 del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya)
- Tres som multitud
- Un matí a West Vancouver
- Observant-la
- Basat en fets reals (II)
- Basat en fets reals
- En Blauet
- Aflorant
- Daixonses