Cercador
ENMIG LA BOIRA
Un relat de: E. VILADOMSLa "meva" carretera dels dimecres està avui coberta per la boira, condueixo amb més precaució que de costum, presto atenció als reflectors adossats a les proteccions dels marges i ressegueixo els revolts, els perfilo, dibuixo el camí a mesura que avanço en el no-res. Sé que embolcallada per aquesta blancor hi ha una primavera que ha esclatat amb tota la seva força, però aquest matí ha desaparegut, el paisatge és uniforme, acromàtic. Els ulls se'm cansen de tan oberts i com més baixo, més densa és la cortina que transito. Inversió tèrmica n'hi diuen, em sembla.
I aleshores ha passat. Topo o alguna cosa topa amb mi. Perdo el control del vehicle, el peu dret prem a fons el pedal del mig. Baixo del cotxe. El para-xocs està abonyegat, regalima. Hi passo la mà, es tenyeix de vermell. Una mà roja enmig la boira.
Després, tota la resta: la corrua de vehicles aturats, la grua, els d'atestats, i els agents rurals que s'enduen el senglar.
Comentaris
-
Em trec el barret...[Ofensiu]Romy Ros | 10-04-2020 | Valoració: 10
Davant d'aquest relat tan curt i ple de contingut!
Jo que visc en la ciutat de la Plana, tan amiga de la boira, sé que és conviure amb l'incertesa de conduir amb una espessa capa gris ambiental. Tu has adherit el vermell de l'espant i la tristesa de l'ensurt... Felicitats.
T'envio una salutació taronja, color de la creativitat!
Romy Ros ;)
-
Molt bé[Ofensiu]Josep Ventura | 17-03-2020 | Valoració: 10
fins i tot en la boira es veu el color vermell, per desgràcia els senglars transiten de nits, de dies i tant si hi ha boira com si no.
Salut -
Només un color[Ofensiu]rautortor | 16-03-2020
I n’hi ha prou en el teu relat. Alguns pensen que la boira és blanca, però no saben què és la boira. Cegallosa en diuen a Fraga i tenen tota la raó. La boira té tots els colors però no en deixa veure clarament cap d’ells, com la primavera que embolcalla.
En aquesta història n’hi has posat dues de boires. La del mirall i la de sempre. La primera per descriure’ns el personatge, tot i que no n’has dit gaire gran cosa, ha estat suficient per fer-nos-en càrrec. La segona l’has descrita en acció. M’ha portat a la memòria els meus viatges les nits de boira des de Vallfogona o Lleida a Menàrguens. Molt dramàtics en algunes ocasions ja que en aquells temps no hi havia marcades les línies laterals.
I, finalment, el toc final. Vermell. Vermell de sang fent-nos témer el pitjor. Pobre senglar!
Un nou encert. Et felicito.
-
Molt ben escrit[Ofensiu]Atlantis | 14-03-2020
M'agrada com introdueixes els colors en aquest relat, els que veus desdibuixats, els que imagines i aquest vermell del final.
Gràcies per passar pel meu relat. -
Els últims anys...[Ofensiu]Joan Gausachs i Marí | 12-03-2020
Els últims anys de la meva vida laboral els vaig passar a Cerdanyola i, per anar-hi agafava la carretera d’Horta Cerdanyola... en dues ocasions, no gaires tenint en compte els anys que vaig fer aquest itinerari, vaig tenir de parar per deixar passar una família de senglars.
Evidentment, davant la corpulència d’aquests éssers, el cotxe del teu relat devia quedar força abonyegat.
—Joan—
-
Tens dades del Dr.Morales ? [Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 10-03-2020 | Valoració: 10
Nom, cognoms, lloc i data de naixement i traspàs ,...
Gràcies.
coneixecatalunya@gmail.com .
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de E. VILADOMS Foto de perfil de E. VILADOMS](/imatges_autors/1037916.jpg?rnd=378834235)
70 Relats
778 Comentaris
83297 Lectures
Valoració de l'autor: 9.85
Biografia:
Aprenent de relataire.Gràcies a totes i a tots els qui passeu per aquí.