Cercador
Atzar Akbar
Un relat de: GinebredaEnlairo amunt la copa per beure’m el destí.
Brindo i assaboreixo el dolç beuratge;
no és pas sang, no ens enganyem, tan sols és vi.
Venero que la matemàtica t’empari
i ajudi a què interpreti l’avenir.
Conec que l’existència està embastada
i que el futur penja d’un fil de seda prim
que manegues laboriós com una aranya
teixint hàbil mil paranys subtils.
Crec que les adverses circumstàncies
en general muden a un final feliç
no pas perquè siguis un déu massa benigne
si no perquè ens consola pensar així.
Atzar el Gran t`adoro i t’afalago
t’ofreno el pa i la sal i creuo els dits.
Altres déus són molt més arbitraris
i tan cruels que sacrifiquen els seus fills
Crec en tu com crec en mi mateixa
que mai no combrego amb rodes de molí;
Sé que la fortuna meva és la pena d’un altre,
que la desgràcia aliena d’alguns en fa la sort,
que no té fi la crueltat humana
i que a la cantonada ens espera la mort.
Però malgrat tot en tu jo m’encomano
i llenço els daus ben fort per si de cas
et ve de gust donar-me una sorpresa.
i fas que em sigui favorable el fat.
Comentaris
-
L'atzar de l'existència.[Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 08-03-2024 | Valoració: 10
Un poema treballat fins a límit sobre el destí d'una persona. Això interprete!
Està molt ben complet, Ginebreda!
El mateix títol és molt complet!
Però què vol dir tot això que expresses? Les paraules "Atzar Akbar", què volen dir?
Espero una resposta, quan pugues, pel meu Gmail. Gràcies.
Cordialment.
Una abraçada i bona nit.
Perla de vellut
-
Quin poema....[Ofensiu]Rosa Gubau | 09-11-2023 | Valoració: 10
.més treballat. Ric en paraules, ric en versos, ric en contigut. Una meravella!
Salutacions Ginebreda.
Rosa. -
Aleatorietat[Ofensiu]aleshores | 06-11-2023
La nostra feina seria lluitar contra l’aleatorietat, per arribar allà on voldríem o seria desitjable, gràcies al biaix.
No sé si els altres deus ens hi ajudaran. -
Paradoxa[Ofensiu]llpages | 05-11-2023 | Valoració: 10
Pot un poema encisar-te amb el continent (les paraules triades, l'exposició dels fets, etc) i estar profundament en desacord amb el contingut (un destí fatalista)? Estic una mica perplex després de llegir-lo, potser per aquesta paradoxa que acabo d'exposar. Ara bé, felicito a l'autor, està molt ben exposat, enhorabona!
-
Oh ![Ofensiu]Prou bé | 05-11-2023
T' encomanes al déu millor i més benigne perquè no és previsible.
I ho fas amb versos savis i de bon llegir.
Amb total cordialitat
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Ginebreda Foto de perfil de Ginebreda](/imatges_autors/1043895.jpg?rnd=578503539)
37 Relats
175 Comentaris
10618 Lectures
Valoració de l'autor: 9.97
Biografia:
La Ginebreda és un ésser de l'imaginari català amb forma de dona d’aspecte arbori amb el cos de fusta, molsa i escorça. Té un temperament sanguinari i violent.Però també va ser una dona real:
Eulalia Ginebreda (1584-1619) es va casar amb Pere Joan Totxo i en va prendre el cognom (es passà a dir Eulalia Totxa) .La seva mare, La Ginebreda (difunta abans de
1615) diuen que va ser qui va ensenyar a l'Eulàlia en quin bosc podia anar a trobar a Satanàs.
És acusada de bruixa, d'anar al bosc de Can Figueres de la Quadra a venerar al dimoni i de fer cas de les seves ordres. Se l’acusa d’intentar assassinar a diverses persones i de liderar un grup de sis o set dones.
El 1619 és empresonada, portada a Barcelona, sotmesa a turment i finalment penjada el 26 d’octubre a Terrassa.
Font: Lo negoci de las bruxas
ARXIU HISTÒRIC DE TERRASSA
ARXIU COMARCAL DEL VALLÈS OCCIDENTAL