Cercador
Retorn (2)
Un relat de: AtlantisTorno des del blau
per por a equivocar-me.
Obscurs rebrots s’aixequen
en la distància exacta dels meus ulls.
I torno, amagada,
en el nucli tel·lúric de les teves mans.
M’arrauleixo en els teus braços, perduda
-com un ocell
extenuat de volar.
Però sé que no hi ha
cap lloc segur on resguardar-me.
I que jo sóc només
l’únic horitzó.
Comentaris
-
Alehores, sí...[Ofensiu]rnbonet | 19-01-2021
Del millor que hi ha en poesia a RC.
-
Nosaltres[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 06-05-2020 | Valoració: 10
Hola Atlantis. Sí, vaig tenir una pneumonia o un corona virus B, no ho sé, els metges tampoc, però han sigut tres setmanes com mai les havia patit. Ara estic molt bé, encara recuperant-me del tap que se'm va quedar a les orelles. He anat de menys a més i això em fa sentir molt optimista. I aquí, a Ribes de Freser, en ser menys de 5.000 habitants, podem sortir a qualsevol hora del dia.
I pel que fa al teu poema i al que vols dir, tens raó: nosaltres som els que hem de decidir el nostre present i futur, convivint amb els altres, això sí. Tot depèn de la serenitat. Quan t'acompanya, és la felicitat.
Espero que estiguis bé de salut, rep una forta abraçada i fins aviat!
Aleix
-
T'arrauleixes amb amor.[Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 05-05-2020 | Valoració: 10
Un poema ple de tendresa i amb un valor del teu desig per al teu amor. És molt elegant de paraules i molt ben explicatiu. Un plaer de lectura, Atlantis.
Una abraçada en la distància i cuida't. Ah sí, gràcies pel teu amable comentari al meu poema: "Dits d'erotisme", on em comentes molt bé. Me n'alegre de que t'haja agradat.
PERLA DE VELLUT -
Fil de tendresa[Ofensiu]Canela fina | 05-05-2020 | Valoració: 10
Dolces paraules ens comparteixes, lligades amb un fil de tendresa, gràcies. I gràcies també pel teu comentari al meu relat Seducció. Una abraçada ;)
-
a recer de...[Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 04-05-2020 | Valoració: 10
En acabat hom acaba cercant la seguretat i la compressió en un mateix. Podem recolzar-nos, arrecerar-nos en algú...Però com tot és efímer i alhora producte de les nostres necessitats i desigs, no tenim altra escapatòria que la d'estimar-se un mateix.un poema on de ben segur molts relataires es sentiran identificats. Salut, Nil.
-
Ambivalència[Ofensiu]SrGarcia | 02-05-2020
Em sembla una poesia on es mostra l'ambivalència del desig. Per una part la somiada seguretat de la intimitat tel·lúrica i per l'altra la realitat, la necessitat de reafirmar la pròpia personalitat. Una poesia molt bonica.
-
Cansat de viatjar per la intempèrie em refugio entre els teus versos[Ofensiu]kefas | 02-05-2020
Som d'enlloc perquè som de tot arreu i, anem on anem, sempre donarem voltes, sense descans, sobre nosaltres mateixos. La nostra pròpia ombra és el inabastable horitzó.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Atlantis Foto de perfil de Atlantis](/imatges_autors/1037837.jpg?rnd=606651582)
169 Relats
1453 Comentaris
108268 Lectures
Valoració de l'autor: 9.92