Cercador
Remordiments (culpa)
Un relat de: copernicÉs fantàstic això de tenir el bosc tan a prop de la ciutat. En un tres i no res pujo a aquesta furgoneta que he llogat i després d'uns quants semàfors em trobo conduint per una carretera sinuosa enmig d'un paisatge gairebé selvàtic.
No m'ho puc treure del cap. Pobra noia, la deuen haver renyat quan deuen haver descobert que faltaven cinc euros. Ahir al matí vaig anar amb la meva dona al mercat com fem habitualment. La fruita la comprem en una parada regentada per uns germans. Encara que hi anem aviat, sempre trobem molta gent triant i remenant. No poden pensar en tot. La noia que tenen contractada m'ha tornat el canvi malament. M'havia de donar cinc euros i m'ha allargat un bitllet de deu. No acostumo a fer aquestes coses però....me l'he quedat i no he dit res.
És aquí, a la dreta. Per aquesta carretera forestal m'endinso en el bosc i puc conduir uns dos o tres kilòmetres per aquesta pista fins arribar a un punt suficientment allunyat de les mirades de qualsevol curiós...
Tot ahir vaig tenir un rau-rau a dins que em corsecava. No podia deixar de pensar en les conseqüències del meu acte. Jo que em tinc per una persona recta i honrada. Per què ho vaig fer?. No ho sé. Pot ésser un impuls de rebel·lia, un comportament trencador amb tot el que s'espera d'un bon jan com jo.
Aquí, aquest lloc és perfecte. Només hi arribaran els boletaires i els caçadors però ningú sospitarà. Pensaran que aquesta terra l'ha remogut un senglar. No imaginaran que a un metre sota terra hi ha el cadàver de la meva dona. Com pesa. Sempre ha estat una pesada. Encara recordo els seus ulls esbatanats quan l'estrangulava, la seva cara d'incredulitat. Unes quantes palades i ja estarà. S'està fent fosc.
Pobra noia!. No puc deixar de pensar-hi. L'hauran despatxat de la feina?
Comentaris
-
Òndia![Ofensiu]Clar de lluna | 20-02-2008 | Valoració: 10
Fantàstic, sorprenent! Un final excepcional! Inesperat, curt, però contundent! M'encanta la fredor de no sentir per la dona i en canvi sentir-se malament pels 5 euros!!! Una ment rebuscada aquesta!
Com sempre, un plaer llegir-te
Una abraçada! -
...[Ofensiu]aaa | 17-05-2007
Un relat molt ben trenat, amb la dosi justa de superficialitat fins colpejar amb la meitat fosca del protagonista.
Això si, alguns detalls:
1.- Al primer paragraf, "aquesta furgoneta" implica que n'hi ha mes, o que la estem veient. Jo posaria "la furgoneta". I despres de "semafors" hi posaria una coma, per donar força a la seguent frase.
2.- Al segon paragraf, masses "deuen". Millor, el segon "deuen haver descobert" canviar-ho per "han descobert"
3.- Al tercer paragraf, despres del "jo", una coma.
4.- Al cinque paragraf, masses "terra". Potser canviar-ho per "sol", "gespa", "sotabosc" o similars.
Tots aquests "arreglos" des del meu punt de vista, personal i intransferible. Sempre tracto de millorar els relats que m'agraden, i com els meus mai els veig perfectes, prefereixo atacar aquells que els hi falta molt poc per esdevenir rodons com botons d'armilla.
roarscach (...es que el meu teclat ha perdut la tecla dels accents...) -
Bon contrast![Ofensiu]Unaquimera | 10-03-2007 | Valoració: 10
Un començament gairebé idíl·lic: el bosc, el paisatge selvàtic
Després, la compassió pensant amb la noia, els remordiments lleugers pel silenci còmplice del petit furt involuntari.
Una mica més d'entorn natural i la consciència de nou, fent la seva feina dins el cap d'un home honrat, bona persona, que es comporta dins la normalitat.
Fins aquí, res no fa presagiar cap ensurt.
El text ofereix una lectura fàcil, alternant el tema de reflexió interior amb breus pinzellades descriptives, tot just un traç no massa ferm de l'entorn.
I de sobte salta als ulls la paraula "cadàver" i la ment entra en alerta!
En arribar a "estrangulava", la incredulitat de la difunta corre parells amb la sorpresa de la lectora, que somriu inevitablement.
Ai, astrònom! Quina bona jugada, la teva! I quin contrast més ben buscat!
Has anat aixecant la imatge d'un bon jan, d'un home que no sent còmode dins la seva pell pel tema dels diners... i resulta que aquest caràcter no li ha impedit, però, acabar amb la pesada de la seva dona!
Com t'he de fotre canya per això, si m'encanta el joc que has portat!
Respecte a la forma, res a dir: les frases curtes, l'alternança dels paràgrafs i la seva mida marquen un ritme del tot adequat.
El recurs del monòleg, absolutament apropiat, amb les preguntes retòriques i la deixis ben emprada.
Em sembla que aquest és un exemple del que ets capaç de fer quan escrius inspirat i per plaer!
Hauré de pregar amb algun personatge influent per a què la inspiració et visiti sovint i et proporcioni moooltes estones de goig... després, jo les gaudiré llegint-te!
Gràcies per portar-me fins el teu relat, m'ho he passat d'allò més bé!
Unaquimera
-
Molt bo[Ofensiu]Pol.lux | 04-12-2006 | Valoració: 9
Bona contraposició d'idees, i sentiments -o, més ben dit, no-sentiments-, sí senyor!
-
Ostres que bèstia![Ofensiu]gypsy | 01-12-2006 | Valoració: 10
mata a la dona com si res i se sent culpable dels cinc euros, ajjajaja.
De fet, fas ben palès, que a la vida tot es relatiu i les prioritats de la gent, també.
Molt ben escrit astrònom!
gràcies pel comment! aniré llegint, ahir vaig riure molt amb el teu relat!
petons copernic !!gypsy
Valoració mitja: 9.8
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=893227969)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie