Cercador
Com una segona pell
Un relat de: copernicLa porto arrapada, com una segona pell. No m'ha abandonat en tots aquests anys des de que va passar...allò.
Ja sé, la guerra és així. No cal buscar-li atenuants: és el pitjor flagell de la humanitat. Fa sortir la bèstia que tots portem a dins. Però no m'he tornat un pacifista càndid i innocent. Estic convençut de que si no els hi haguéssim parat els peus s'haurien cruspit tot el món. I la bogeria d'uns quants només es pot aturar amb la seva eliminació. Però allò...
Déu sap que des de llavors he fet tot el possible per apaivagar tot el mal que vaig fer. De manera anònima, això sí. Sóc un heroi nacional i en el meu país no haurien entès un gest que no era de generositat si no de reparació. Per això en totes les entrevistes que em varen fer sempre vaig declarar que n'estava molt orgullós, que ho tornaria a fer sense vacil·lar.
I ara, quan estic a punt d'enfrontar-me al judici del creador tinc el dubte de si hauré fet prou, de si hauré purgat la meva culpa, de si hauré vessat les necessàries llàgrimes de penediment.
I recordo, una vegada més aquella imatge fantasmal, aquell bolet mortal que podia veure des de la meva finestreta i que pujava al cel, recaragolant-se, sobre la ciutat d'Hiroshima.
Que Déu tingui pietat de la meva pobra ànima.
Comentaris
-
Reflexió històrica[Ofensiu]Llorenç Garcia | 29-04-2012 | Valoració: 10
Aquest episodi d'Hiroshima també du a la reflexió que si, per extensió, polítics que han signat guerres, governants que venen armes (el nostre Estat lidera aquest trista llista),.. O més prop, polítics que ens retallen drets socials bàsics. Tant de bo algun dia visquen tots ells el seu propi infern. Que il·lús que sóc de vegades...
-
...[Ofensiu]crohnic | 22-04-2012
Molt ben pensat, perfecte pel tema que tocava aquest mes (culpabilitat)... Fantàstic com et poses a la pell del protagonista i com ens fas sentir-lo proper ... A més a més, fins al final ens deixes amb el misteri de saber quina és el crim que ha realitzat... No es pot demanar més!!
-
Relat eficaç[Ofensiu]SenyorTu | 20-04-2012
Tot i percebre's un sentiment de culpabilitat des de la primera frase, la conducció del relat és prou hàbil com per mantenir fins al final el misteri sobre quin fet concret el provoca. I entremig, unes reflexions que retraten els dubtes, cerquen la justificació i, al mateix temps,la redempció (Suposo que si poc ho van fer amb els que van enviar al Vietnam, el americans tampoc no deurien proporcionar gaire suport psicològic als pilots que van enviar a tirar aquella bomba a Hiroshima). Molt ben trobada i equilibrada la narració en primera persona.
-
Justificacions[Ofensiu]Carles Ferran | 10-04-2012
No sé si respon a la realitat o és un excel•lent relat de ficció. Però seria desitjable que tots aquells que haguessin participat en actes genocides, sota ordres o per convicció, arribessin al penediment, i que a més tinguessin el valor de fer-ho públic. No seguir justificant amb el patriotisme l’assassinat massiu.
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=484181391)
338 Relats
1182 Comentaris
392886 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie