Cercador
Mussola
Un relat de: Magda GarciaAlternar un dia presencial i un de teletreball li impedeix descansar com abans i es desperta cansada. Un coitus interruptus per una oficinista com ella, acostumada a rutines ben consolidades, refinades i complexificades amb el pas dels anys. Allò d’engegar el windows, d’esperar que s’anés escalfant i aprofitar per anar al lavabo, per agafar cafè de la màquina s’ha perdut...Ara els ordinadors no es tanquen mai i de cafè no n’hi ha perquè genera massa residus. La plantilla s’ha repartit en diferents grups i no coincideix amb les companyes. Això impedeix parlar d’intimitats com sempre havien fet. Que si el fill de fulanito ja ha acabat la teràpia, que si la filla de menganita ha marxat a estudiar a Nova Zelanda... Ara només mantenen ensopides reunions virtuals i se sent com una ànima en pena tant si és un dia presencial com de teletreball.
Una mussola. Sola. Cap de les dues situacions l’acaba d’omplir i això la porta a reflexionar sobre la seva vida. Després de tants anys formant-se i de tantes etapes professionals viscudes, se sent estranya.
Privilegiada i desgraciada. Alhora. Una sensació nova.
Comentaris
-
Correcció[Ofensiu]Prou bé | 12-11-2021
Alhora d'afrontar el que en ...
-
D'anys? Colaterals[Ofensiu]Prou bé | 12-11-2021
Pandèmia, confinament, teletreball...quan sembla que tot comença a superar-se queda el desconcert, les incerteses i inseguretats...allò de...el d'abans era millor...
Molt ben explicat i segurament reflecteix com se senten molts alhora s'afrontarà el que en "maldiuen" nova normalitat. Bon relat!
Amb total cordialitat -
Partidaris i detractors.[Ofensiu]SrGarcia | 11-11-2021
Això del treball amb ordinador és cosa molt disputada. Alguns en són partidaris, altres, no.
Jo no sé què pensar; tot aquest enrenou m'ha arribat tard. La protagonista del relat també sembla que estigui en una situació poc clara: sentir-se privilegiat i desgraciat alhora no és una situació gaire còmoda, però tampoc desesperant.
Potser sí que totes les coses tenen dues cares i no ens acabem de decidir mai.
l´Autor
![Foto de perfil de Magda Garcia Foto de perfil de Magda Garcia](/imatges_autors/1041880.jpg?rnd=1923222495)
153 Relats
518 Comentaris
43866 Lectures
Valoració de l'autor: 9.60
Biografia:
Vaig néixer i visc actualment a Rubí (Vallès Occidental). Treballo a l'administració pública catalana. He residit a França (Paris, Toulouse) i al Canadà (Vancouver, Montréal). M'agrada escriure per transmetre sensacions creant personatges que mereixen volar per sí mateixos.He guanyat el primer premi de microrelats de Sant Jordi del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya dos anys consecutius (abril 2023 i 2024) per votació popular del personal de l'administració.
També he obtingut el 1er Premi de Narrativa del Patronat de l'Ermita dels Sants Metges Sant Damià i Sant Cosme de Sarral (Conca de Barberà) dos anys consecutius (2022 i 2023) i el 2n Premi l'any 2024.
Tinc un parell de contes publicats en llibres digitals a l'Argentina, un relat penjat al blog guimera.info i he estat finalista de diferents concursos.
Últims relats de l'autor
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià
- Deixant-se anar
- La descoberta de Sarral
- No sabia què fer!
- La Teia de Ca l’Eixerit i la Carme de Cal Tisoretes
- Entrevistem a l’Ermi Puig
- Minvant (guanyador del Concurs de Microrelats de Sant Jordi 2024 del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya)
- Tres som multitud
- Un matí a West Vancouver
- Observant-la
- Basat en fets reals (II)
- Basat en fets reals
- En Blauet
- Aflorant
- Daixonses