Cercador
Com estimo el gel...
Un relat de: Sergi Elias BandresLa teva pell tàctil,
la teva mirada obscena,
la teva cova fràgil,
la teva boca plena d'àcid gris d'agulles d'encís,
d'un bonic matís:
el sexe que les lleis de l'amor gangrena.
Una pantalla, un rostre buit...
sense finestres però amb tantes coses per dir...
Assassina'm a la primera.
Deixa´m en un sepulcre amb bruta terra.
Clava-hi una fletxa que miri cap al cel:
i així honrar aquest tan agradable hivern.
Comentaris
-
Que impactant Sergi![Ofensiu]llu6na6 | 14-12-2005
Tenen força les imatges.
Fan feredat.
Ets una fera fent aquests poemes.
Vinga, no paris!
Gràcies per llegir-me. -
ambre | 11-12-2005
El teu poema és ple de petits tresors...
Molt bó -
Suggerent[Ofensiu]filladelvent | 04-12-2005
Desfermat, passional...
M'ha agradat força.
-Filladelvent-
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=2002186781)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.