Cercador
A mans plenes
Un relat de: Galzeran (homefosc)
A mans plenes
El carrer que duia fins els dipòsits de l'aigua era polsegós. La tarda queia lenta i les rialles juvenils s'estenien pel camí que pujava entre cases blanques, amb les portes obertes a un capvespre encara mandrós. Al costat dels portals hi havia cadires ocupades pels vilatans que descansaven, i la feien petar, d'una jornada de forta xafogor. També a l'estiu, durant l'agost, tenien feina a fer al poble, però el jovent no ho volia veure això, preferia el festeig.
El Llorenç estava encaterinat de la filla del ferreter, la Purificació.
Pujaven el carrer que duia a les runes del castell, just al costat dels dipòsits de l'aigua, un reguitzell de joves que reien i es donaven cops de colze i empentes. Jugaven a ser homes i dones, i encara eren lluny de ser adults. Tot just començaven a dur corbata, els nois, per anar a ofici dels diumenges.
Tot pujant el carrer, la Ció, que avui duia aquell vestit cru que tant li agradava a ell, feia coincidir els seus dits amb la mà del noi. Ho feia com si no volgués tocar-lo, com si una casualitat les hauria fet xocar. En ell li pujaven els colors a la cara cada volta que alguna de les amigues li observava la simultaneïtat de l'aürt mal simulat.
-Quan tornem del castell i després de sopar, quedem. T'esperaré en els gronxadors del riu sec, -va dir-li en un xiuxiueig.
-Vindré amb la Marta i el seu xicot, el Ramon, -li va contestar.
-Serem quatre doncs, a mitja nit.
I va sortir corrents, carrer avall, sentint en les temples el dolor de les rialles de les amigues. Quinze anys, i tant poques paraules d'amor, encara!
Ella les renyava, -deixeu-lo estar, és de ciutat, no té costum.
El Llorenç veia passar lentes les hores, semblava que el rellotge s'havia encallat. La seva mare el guaitava emmurriat com estava, observant el cel, ja de nit, aquella de la pluja d'estels.
-Fill, no siguis com aquests estels que veus passar, -la mare l'alliçonava amanyagant-lo. -Tingues sempre a mà allò que més t'estimis, o una part d'allò que vols tenir, i lluita perquè no marxi dels teus dits, i després mira els estels passar, amb la seguretat de la mà plena.
Ell li va somriure.
A mitja nit recordava les paraules de la seva mare, estirat en un banc del parc silenciós, amb el cos de la Ció sobre del seu, tots dos mirant el cel i ell amb les mans sota la brusa de la noia, mesurant la flexible textura d'aquells pits joves.
-En diuen les llàgrimes de Sant Llorenç d'aquesta nit d'estels fugissers, -comentava la noia.
-Si puc viure sempre com ara, tenint-te a les meves mans, mai fugiré del teu costat.
-Has vist? Aquest sí, que era gros.
-M'has escoltat?
Ella va girar el seu cos, ara estaven pit contra pit, el va fer callar amb una besada tendra i llarga. Llarga besada, com el recorregut d'un estel fugaç, una nit d'agost.
Comentaris
-
Amor i passió.[Ofensiu]Nonna_Carme | 21-10-2009
Dos sentiments que, plegats, fan que l'existència pagui la pena de ser viscuda.
Un relat amb el segell de mestre. Gràcies per tot.
Per a darkman felicitats pel relat.
Per a Ferràn una abraçada
Nonna -
Evocador[Ofensiu]copernic | 17-10-2009
El motiu del títol es descobreix cap al final i ens evoca un erotisme tendre i entranyable. La història és fluïda i ens transporta en el temps rebuscant en la nostra història personal les nits d'estiu prometedores de la nostra adolescència: Un exemple del que dic sempre: La literatura busca moltes vegades la complicitat. Tothom està fet de la mateixa pasta i mitjançant el teu relat m'has fet reviure la meva pròpia història. Moltes gràcies pels teus comentaris i felicitats pel relat.
Rep una abraçada del teu company de barrets! -
Perdó pel retard[Ofensiu]Arnau | 03-05-2009 | Valoració: 10
Et penjo el comentari que vaig fer sobre aquest relat en el repte, perdó pel retard.
Descrius aquella forma de festejar d'abans, en un grup d'adolescents molt més tímid i prudent que actualment. M'ha agradat molt com la mare utilitza la pluja d'estrelles per aconsellar el seu fill. Però ell la converteix en una nit de festeig. Tinc un cert grau d'enveja a causa de la gran varietat de vocabulari, he de reconèixer que he hagut de buscar aürt al diccionari per saber-ne el significat. -
Molt ben narrat[Ofensiu]Shaudin Melgar-Foraster | 26-04-2009
M'agrada com fas anar les descripcions en aquest relat tan tendre. Està narrat ben bé com li cal ser narrat. Et felicito.
Una abraçada,
Shaudin
-
Contacte[Ofensiu]Sergi Elias Bandres | 22-04-2009 | Valoració: 10
Relat d'amor tendre. Està ben organitzat i no li falta res. Bona, la trama. I molt interessant cada cop que parles d'amor i del contacte entre el noi i la noia.
Sergi -
Un relat juvenil esplèndid[Ofensiu]nuriagau | 16-04-2009 | Valoració: 10
Un relat juvenil i magnífic escrit amb una prosa exquisida.
Permet-me que m'entretingui anomenant les poètiques expressions en què has inserit les paraules claus:
·"amb les portes obertes a un capvespre encara mandrós"
·"Tot just començaven a dur corbata, els nois, per anar a ofici dels diumenges."
·"la Ció, que avui duia aquell vestit cru que tant li agradava a ell, feia coincidir els seus dits amb la mà del noi"
·"El Llorenç veia passar lentes les hores, semblava que el rellotge s'havia encallat."
Un relat amb unes magnífiques descripcions del context i dels joves protagonistes. Tampoc li manca el consell d'una mare assenyada i vitalista: "Tingues sempre a mà allò que més t'estimis, o una part d'allò que vols tenir, i lluita perquè no marxi dels teus dits, i després mira els estels passar, amb la seguretat de la mà plena."
El desenllaç és del tot brillant i poètic: "Llarga besada, com el recorregut d'un estel fugaç, una nit d'agost."
Felicitats pel relat, company de reptes!
Núria
PS: M'ha semblat curiós que el tema del repte ens hagi suggerit relats amb personatges tan juvenils, oi?
-
Enhorabona per la ben expressada...[Ofensiu]Romy Ros | 15-04-2009 | Valoració: 10
tendresa de l'amor juvenil. Un relat molt ben portat i una història plena d'estels fantasiosos que ens transporten a la nostra joventut. Seguiré llegint-te, encara que aquest títol no li escau del tot, si m'ho permets! Tot i així l'història m'ha agradat molt.
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de Galzeran (homefosc) Foto de perfil de Galzeran (homefosc)](/imatges_autors/474023.jpg?rnd=512114122)
96 Relats
838 Comentaris
267277 Lectures
Valoració de l'autor: 9.96
Biografia:
A voltes escric per necessitat.(Maria Barbal dixit)
La foto de la portada del llibre és un dibuix de la relataire allan lee, i podeu comprar el llibre digital aquí
El bloc de l'home fosc té més relats i poesies meves aneu-hi per aquí
De mica en mica aniré marxant, potser sols quedaran alguns relats presentats i escollits en els concursos, i potser algunes poesies, però fins i tot aquestes acabaran per volar-
Dels meus relats a concurs, que durant els anys de participar van quedar finalistes, n'he fet un recull electrònic que podeu baixar/descarregar gratuïtament des de LEKTU
No sempre els he publicat sota aquest perfil, però tots es poden trobar dins la pàgina de relats en català.
![](https://homefosc.files.wordpress.com/2021/07/2021.06-la-lleixa-del-concurs-portada.jpg)
Com evoluciona el nom que utilitzo a les xarxes.
F. d'Armengol és la base de tot plegat
darmengol es com ho escriuen ara al meu fill
darman em deien els amics, fa uns anys, quan anàvem al cinema amb la colla, i un dia ens vam topar amb la peli darkman. Cosa que va derivar en darkman quan em vaig inscriure a aquest portal allí pel 2007, i quan un antic relataire em va dir que quedava més autèntic home fosc Ajuntant els dos mots, vaig adoptar aquesta paraula per identificar-me a les xarxes. I en record a la família de la mare, ara poso Galzeran davant de l'homefosc. Galzeran-homefosc i ara crec que ja no ho tacaré més, si més no, en aquest perfil, el primer que vaig obrir a Relats en Català.
UN ALTRE JO
ESCRITS DE L'HOME FOSC
L'HOME FOSC AL FACEBOOK
AUTOR A GOODREADS
LA LLEIXA DE L'HOME FOSC
I si us cal fer algun comentari més privat darman59@gmail.com
A l'octubre del 2024 publicaré la meva primera novel·la de fantasia màgica en un món inventat, que algunes vegades s'assembla a casa nostra. I arribat el dia, que ja falta menys, si el voleu comprar el trobareu aquí, a edicions secc
Gràcies per llegir-me.
Ferran d'Armengol
/////////////////////////////////////////////////////////////////////
A voltes, madurar exigeix caure de l'arbre.
/////////////////////////////////////////////////////////////////////
Últims relats de l'autor
- Entre el cel i l'infern
- A RAIG PER UN COMIAT
- LLIGAMS ETERNS - (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Gener - Adolescència)
- VISITA DIÜRNA AL ZOO - (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Desembre - Infància)
- CAMINS DE LLUM (Arc a la Ràdio - Cicle de la Vida - Novembre - Naixement)
- DELLÀ DEL TEMPS - (Somnis Tricentenaris)
- TORNAREM A LLUITAR
- L'ORDRE DE LES EVIDÈNCIES (ARC a la ràdio - Colors - Maig - Negre - Misteri)
- UCRONIA PARLAMENTARIA (ARC a la Ràdio Colors - Març - Blau - Relats històrics)
- L'ÀVIA FEIA PUNTES DE COIXÍ - (ARC a la Ràdio Colors - Febrer - Rosa - Sentimental)
- ARRELS HUMANES (ARC a la Ràdio - Desembre - Groc - Ciència Ficció)
- Darrere la porta - ARC A LA RÀDIO - Novembre - Vermell - terror
- NO T'HE PERDUT
- CELSIUS 233 (Ganduls i malfactors) - (ARC a la Ràdio - Escriptura)
- Deixa'l Créixer