Cercador
UNA VIDA DE PEL·LÍCULA
Un relat de: roberCom cada nit, s’emportava al llit la pell del personatge que més l’havia captivat i, mentre somiava, imaginava la pròpia interpretació, que lluny d’esvair-se en els vels del son perdurava viva en despertar-se. Fet, que l’obligava a prolongar-ne l’existència més enllà dels llençols, en descobrir-se immers, com a protagonista, dins el teixit del seu film particular.
Per aleshores, esdevenir allò imaginat, barreja entre somni i pel·lícula, com a real i, emmirallar la seva aparença i personalitat en funció de les escenes que més l’havien trasbalsat, i així, acabar interpretant un ampli repertori de caràcters, que els hi feia la vida més entretinguda als veïns del replà, en desconèixer i haver d’esbrinar qui podia sortir per la porta del pis cada matí: algunes vegades, apareixien homes freds de negocis, o algun jove somiador; d’altres, adúlters incorregibles i, també, de tant en tant un cruel mafiós; el més nombrosos, però, eren els endolcits romàntics i els rebels adolescents, tanmateix, cal recordar, que l’únic límit el marcava el cinema...
El cas, però, en arribar el vespre a casa, després de tot un dia d’actuació, a l’home, només li quedava esma d’asseure’s al sofà per visionar una altra inspiradora pel·lícula.
Tanmateix, l’esforç desmesurat de reinventar-se en el somni de la nit i d’interpretar-lo durant la jornada següent, l’esgotava cada vegada més, fins arribar aquell vespre fatídic, on el cansament el va fer adormir-se massa d’hora al sofà, quan tot just començaven els crèdits de la pel·lícula i, en despertar-se al matí, sense cap personatge a les mans, ninguna interpretació al cap i, absent l’esperit de desbordades emocions... Que esdevingué orfe de personalitat i, l’única pregunta que li venia al cap era: I ara... Qui sóc?...
Per aleshores, esdevenir allò imaginat, barreja entre somni i pel·lícula, com a real i, emmirallar la seva aparença i personalitat en funció de les escenes que més l’havien trasbalsat, i així, acabar interpretant un ampli repertori de caràcters, que els hi feia la vida més entretinguda als veïns del replà, en desconèixer i haver d’esbrinar qui podia sortir per la porta del pis cada matí: algunes vegades, apareixien homes freds de negocis, o algun jove somiador; d’altres, adúlters incorregibles i, també, de tant en tant un cruel mafiós; el més nombrosos, però, eren els endolcits romàntics i els rebels adolescents, tanmateix, cal recordar, que l’únic límit el marcava el cinema...
El cas, però, en arribar el vespre a casa, després de tot un dia d’actuació, a l’home, només li quedava esma d’asseure’s al sofà per visionar una altra inspiradora pel·lícula.
Tanmateix, l’esforç desmesurat de reinventar-se en el somni de la nit i d’interpretar-lo durant la jornada següent, l’esgotava cada vegada més, fins arribar aquell vespre fatídic, on el cansament el va fer adormir-se massa d’hora al sofà, quan tot just començaven els crèdits de la pel·lícula i, en despertar-se al matí, sense cap personatge a les mans, ninguna interpretació al cap i, absent l’esperit de desbordades emocions... Que esdevingué orfe de personalitat i, l’única pregunta que li venia al cap era: I ara... Qui sóc?...
Comentaris
-
Quin relat més curiós!![Ofensiu]unicorn_gris | 17-09-2019 | Valoració: 9
M'agrada aquest relat!!
Sembla una persona sense personalitat pròpia, o sigui, molt indiferent per sí mateixa, i que després s'identifica amb els personatges que llegeix i admira.
És un relat que fa pensar i que a més és entretingut, tot i que a estones no s'enten molt; bé, molt no.
T'animo a seguir endavant i a pulir els defectes.
Salut!! -
Totes les pel·lícules tenen un final...[Ofensiu]Montseblanc | 29-05-2019
Primer he envejat el teu protagonista, una vida de pel•lícula, de moltes pel•lícules. Però tot té un límit i al final m’ha fet llàstima. Un bon relat, m’ha agradat!
l´Autor
![Foto de perfil de rober Foto de perfil de rober](/imatges_autors/1040100.jpg?rnd=1907738186)
28 Relats
87 Comentaris
12107 Lectures
Valoració de l'autor: 9.92
Biografia:
Nascuda a Barcelona i actualment resident al Vallès oriental.Gràcies pels vostres comentaris.
Per qui vulgui contactar en privat.
merigalo@gmail.com