Cercador
tempesta al mangoster
Un relat de: quetzcoatlUn rugit d'aigua escandalosament demanant silenci: shhhhhhhh....
El sotabosc inundat; la processó lenta del costellam orgànic de l'eterna regeneradora de vida: branquillons i fulles ofegant-se en canals d'un diluvi inaturable.
Les vaques impassibles, reflectint sobre el pèl curt i calent la llum en aquesta tarda negra: com monuments megalítics i eterns.
L'olor de terra humida i oberta a la fam de la fertilitat més excitant.
Caramulls de fruita esberlada; l'aroma dolça de la polpa groguenca, exquisida, que impregna la teva pell.
Milers de gotes acaricien el ventre llis de les fulles que dansen esverades. Vibren, lluents, amb el cataclisme irreversible d'aquesta màxima expressió de la natura: salvatge, imprevisible, plena.
Les gotes, després d'un aparent suïcidi, d'abandó a la gravetat, llisquen encara uns instants pel meu cos. Cicles d'aigua variables però constants que juguen a vestir-me i desvestir-me; a vestir i a desvestir el món.
Aquesta mateixa aigua ja m'ha vestit abans...
Sí: he estat aquí abans.
Comentaris
-
Sensualitat al fruiterar...[Ofensiu]Maragda | 10-09-2005 | Valoració: 10
Abans no me n'oblidi deixa'm agraïr-te la teva correcció, ja que creu-me - i ara potser riuràs i tot - des de sempre: que em pensava que funcionava a l'inrevés! A partir d'ara, doncs, ben segur que no ho oblido, paraula.
I anant al teu preciós escrit de prosa lírica... quina paraula més fantàstica la de "mangoster", fa venir autèntiques ganes d'assaborir una de les fruites, que descrius, encara fresca i regalimant de pluja.
M'has fet gaudir extraordinàriament amb la lectura. A més constato que a banda - m'imagino! - de poder contemplar-ne un munt en aquest país on t'estatges, sents especial fascinació per les tempestes que deuen ser, sens dubte, espectacles dignes d'admirar-se.
I passades, deprés, pel teu destre sedàs es converteixen en un tapís amarat de sensualitat.
Enhorabona Quetzcoatl i una abraçada! -
M'encanta...[Ofensiu]kispar fidu | 06-09-2005
... la teva capacitat per descriure paissatges amb tanta facilitat i delicadesa! Aconsegueixes fer-ho de tal manera que tot el que t'envolta sembla molt fràgil. M'encanten les imatges que els teus escrits descriuen, la pau que es pot respirar entre les teves lletres. Sempre amb aquella tendresa i aquell amor cap a les coses senzilles de la vida, cap a la natura i tots els seus regals que en forma d'imatges ens ofereix cada dia. Trobo que tens una capacitat molt especial per descriure-ho, suposo que també degut a les teves estàncies a Centre Amèrica i aquests llocs tan fascinants i purs.
Apali, segueix fent-nos veure aquestes belles imatges a través de les teves paraules!
Petons!
Gemm@ -
vida[Ofensiu]M.Victòria Lovaina Ruiz | 31-08-2005
És una gran imatge de vida i de renaixement la que ens descrius.
-
Molt sensual i [Ofensiu]blaumar | 29-08-2005
sexual a l'hora , no és la tempesta la "divina" fecondació de la terra?.
M'ha encantat -
***[Ofensiu]Llibre | 28-08-2005
Una magnífica descripció de tempesta, de gotes que llisquen evocant records.
Dolç i directe alhora.
LLIBRE -
DILUVI[Ofensiu]Jofre | 28-08-2005 | Valoració: 10
És evident, que Quetzco acabarà obligant a la Filologia a obrir els llibres tradicionals que ens permeten descriure l'orografia humana.
És evident, que s'hauran de reformular el significat d'un munt de paraules i expressions.
Tot un repte antropològic que, especialment la biologia i la geologia hauran d'afrontar abans que Quetzco vesteixi i desvesteixi les formes més convencionals de la poesia i la prosa.
Cada vegada més explícit, tanmateix: l'inconfusible Quetzcoatl!
Salutacions.
-
la poètica de la puresa[Ofensiu]Marc Freixas | 26-08-2005
companya quetzcoatl,
amiga del poema pur
de la divinitat del teu vers
en sorgeix la poètica de les paraules pures
de la tempesta al mangoster
m'expliques amb detall
quelcom que expresses amb el teu fer tan pur
companya pura
amiga pura
poema pur
divinitat pura
vers pur
poètica pura
paraules pures
tempesta pura
mangoster pur
detall pur
el teu fer tan pur
en la poètica de la puresa
salut -
mmmm[Ofensiu]xaropdetu | 24-08-2005 | Valoració: 9
Ostres, per uns moments he viscut sota la pluja! ;-) fa dies que no ens veiem gaire,pero esque vaig a dormir dora jeje, a veure si avui em quedo fins una mica més tard i ens trovem. petons!!!
xarop -
gotes de pluja...[Ofensiu]ROSASP | 23-08-2005
Quants missatges amagats en cada gota de pluja. L'ha sentit lliscar entre les fulles, en la pell dels animalons, entre els somnis més profunds.
Són imatges precioses que fan ganes de cloure els ulls i engolir-les com un petit refugi esperançat en moments de sequera.
Però el que més m'agrada és aquesta sensació de que ja has sentit aquesta sensació moltes més vegades, formant part del cicle d'aquest moviment de l'aigua i de tot plegat.
És un somni eteri i profund presagiar que fa milers d'anys que ja erem terra, aigua i llum. Energia eternament reciclable?
M'agradaria parlar amb tu de tantes coses!
Molts petons! -
sssssssshhhhhhhhhhhh[Ofensiu]Gica Casamare | 23-08-2005 | Valoració: 10
sssssssshhhhhhhh, silenci.
Quin espectacle d'aigua, l'aigua que ens uneix i ens comunica.
Meravellós, com sempre amb les paraules oportunes.
PS: no ets pasa aquadiver, oi? ;D
Valoració mitja: 9.75
l´Autor
![Foto de perfil de quetzcoatl Foto de perfil de quetzcoatl](/imatges_autors/78436.jpg?rnd=297571208)
91 Relats
824 Comentaris
163277 Lectures
Valoració de l'autor: 9.76
Biografia:
Diuen que vaig néixer amb presses... a les escales de ca la llevadora. De la meva infància no recordo gairebé res, però devia ser maca.D'adolescent m'agradava la creació i escrivia molt però "vivia" poc. Després d'uns anys d'efervescència em vaig apagar; vaig passar un parell d'anys una mica perduda, passiva i superficialment.
Finalment vaig fer les maletes i me'n vaig anar un temps a centreamèrica. Allà em vaig despertar del tot i vaig viure tan intensament que si m'hi hagués quedat el cor m'hauria estallat. Vaig tenir temps de sentir-me sola, acompanyada, enamorada, desolada; vaig fer projectes, vaig construir coses, vaig destruir-ne algunes i deixar-ne d'altres; vaig conèixer paratges i persones meravelloses; també em vaig començar a conèixer a mi mateixa; vaig obrir les portes del meu esperit, vaig créixer... A través de relatsencatalà vaig escriure i molt, i de moment ha estat la meva època més prolífica relatairement parlant.
Quan vaig tornar de centreamèrica, vaig estudiar infermeria i em va agradar molt —però no em veig treballant en un hospital o ambulatori. Vaig conèixer el meu home i vam començar a plantar i a ser més autosuficients. Des de llavors la sobirania alimentària i la salut humana i mediambiental són dos temes en els que crec i que em motiven molt.
El 2009 vam tenir una nena. És l'experiència més fascinant que he tingut mai i constantment aprenc i desaprenc coses a través d'ella. També és cert que des de llavors tinc molt menys temps per a mi i en conseqüència per escriure, però espero anar-lo recuperant. De moment intento ser tant bona mare com puc i combinar-ho amb l'hort i el dia a dia.
El temps passa volant però me n'adono que amb una bona actitud davant la vida, no cal esmerar-se en buscar la felicitat que tant vaig idealitzar en l'adolescència, després del primer amor. La felicitat és un camí i una manera de fer i viure. Som els únics responsables de les nostres vides i penso que amb intuïció podem acabar familiaritzant-nos amb l'atzar.
Tanmateix penso que també he de dir que no podem eludir la responsabilitat individual i col·lectiva que tenim envers les grans injustícies i profundes desigualtats que passen cada dia al nostre món.
2024: seguim evolucionant! sempre amb ganes d'escriure però amb falta d'espai i temps. Nostàlgia del temps sense responsabilitats...; i molt agraïda pel que la vida em regala cada dia.
Espero que us agradi algun dels meus relats!
teaspoontrader@gmail.com