Cercador
Poema de Costa (I) - El Mar de Mitja Nit
Un relat de: DopaminaPelegrins de rutes fosques
guiats per la llum de l'alcohol;
dos fills bastards de la lluna
exiliats del reialme del sol.
Traficants d'amors sintètics
importats des de països llunyans,
llengües unides de matinada,;
amants damunt la sorra mullada.
Que observin amb enveja les estrelles
els dos cossos resplendents de suor
refugiats en un racó de costa
emparats sota el credo de la passió
I si dos cors a la deriva
troben consol en aquesta unió,
maleïda sia la llum de dia
quan assalti la platja a traïció,
fent fugir als pirates de somnis
amb l'impagable botí de l'oblit.
L'únic tresor que podran robar-li
al Mar de Mitja Nit.
l´Autor
![Foto de perfil de Dopamina Foto de perfil de Dopamina](/imatges_autors/113599.jpg?rnd=1016025525)
23 Relats
23 Comentaris
26898 Lectures
Valoració de l'autor: 9.42
Biografia:
Maleïda sigui la niten que et vaig coneixer;
a tu, la pitjor de les drogues
que mai he tastat.
Dopamina que emmetzines
els meus somnis,
que negues els meus ulls
i cremes la meva sang.
Substancia letal,
de dependència crònica,
que destrueixes el cos
i t'apoderes de la memòria.
Si, sóc un drogoaddicte
enganxat a l'amor;
un pobre imbècil
que maltracta el seu cor.
Últims relats de l'autor
- Libertas perfundet omnia luce
- Dimonis en la foscor
- Història èpico-heròica d'un dimarts al matí
- Les espines del roser
- L'idioma dels nadons
- Jazz
- L'amant de l'horitzó
- Vells records escrits en l'idioma dels somnis
- Una rosa
- La millor amant
- Recorda'm
- Poema de Costa (III) - El Trencaones
- Poema de Costa (II) - Llàgrimes de poeta
- Poema de Costa (I) - El Mar de Mitja Nit
- Somnis de carbó