Cercador
Ora pro nobis . . .
Un relat de: montserrat tafalla rigolLa petita ermita del poble és plena de gent que va a passar el rosari, la majoria velles pageses. Com que és Festa Major, també s'hi han apropat bastants famílies, vingudes de viles properes.
Els nens que solen fer d'escolanets han agafat l'escarlatina i el vell mossèn que ja sordeja, es veu obligat a agafar a un parell de galifardeus per que li facin d'escolanets. Aquests, no són gaire de fiar i a més, li tenen jurada al vell capellà, perqué no els deixa jugar a futbol a l'era que hi ha prop de l'ermita, amb l'excusa que són massa ganàpies.
Quan es l'hora de les lletanies un dels dos escolanets es posa a desgranar-les mentres el capellà va cantant l'Ora pro nobis:
Sant Masturbeu
ora pro nobis
Santa Penetració
ora pro nobis
Sant Ejaculeu
ora pro nobis
Sant qu'aGustín
ora pro nobis
Sant Torne-m'hi
ora pro nobis . . .
Al primer banc el batlle, que és un bon home, ha vingut amb tota la família. Aixeca els ulls al cel i resa baixet: gràcies Déu meu, per espatllar els altaveus.
Comentaris
-
molt bó!!![Ofensiu]sigbar | 21-01-2011 | Valoració: 10
Molt divertit, menys mal que nostre senyor sap el que es fa!!!
-
molt bó!!![Ofensiu]sigbar | 21-01-2011 | Valoració: 10
Molt divertit, menys mal que nostre senyor sap el que es fa!!!
-
En un altre relat ens pot fer 'cinc centims' d'aquesta ermita ?[Ofensiu]Antonio Mora Vergés | 19-06-2010 | Valoració: 10
Hola;
Ja saps , l'advocació , SANT , SANTA, VERGE
l'estil , romànic, gòtic ,....
I alguna dada com , accessibilitsat, estat de conservació, possibilitat de visitar-la ,.....
El món està ple de 'torrats' - jo en sóc un - que agrairien aquesta informació.
Com va el genoll ? -
Divertidíssim![Ofensiu]brins | 08-06-2010 | Valoració: 10
Ai... aquest escolanet... En què devia estar pensant..?
Boníssim relat, Montserrat! L'has escrit amb la gràcia i el bon humor que et caracteritza.
Tens un estil propi que m'encanta!
Una abraçada,
Pilar -
MOLT BO, MONTSERRAT[Ofensiu]EULALIA MOLINS ARAGALL | 08-06-2010 | Valoració: 10
Tinc molt de gust en coneixe't i també en llegir-t'he. Ja veig que aquest pelut que t'acompanya et fa molta companyia. El teu relat es molt divertit, i la canalla... ja ho son de trapelles, ja! Com has viscut la Patum? Jo des de casa amb el meu marit i mirant-la per tele Bega, sort que finalment l'imatge s'ha vist cada dia. Ara que ens em trobat aviam si ens veiem en directa. Salutacions.
-
Ora que ora...[Ofensiu]Toni Arencón Arias | 08-06-2010 | Valoració: 10
Benvolguda amiga Montserrat:
Tens la capacitat de, en molt poc espai, desgranar una història excel·lent, irònica, realista, anecdòtica, costumista i molt saborosa.
Però, a més, deixes espai obert a la imaginació, a continuar la història en la ment, a imaginar les reaccions dels altres personatges que no són nomenats, i això és molt difícil...
De vegades, és més difícil saber posar el punt i final que el prefaci.
Enhorabona!
Una abraçada,
Toni. -
Humor i Ironia[Ofensiu]Joan G. Pons | 27-05-2010 | Valoració: 10
Molt bo, Montserrat. Punyent i desenfadat.
-
decididament,[Ofensiu]panxample | 26-05-2010 | Valoració: 10
ja pots deixar anar els teus personatges, que vagin sols, saben espavilar-se. Continua escrivint, queden molts fulls en blanc.
avant -
divertit relat...[Ofensiu]joandemataro | 26-05-2010 | Valoració: 10
m'encanta poder llegir històries viscudes, de temps tant diferents dels d'ara i a més amb el teu toc d'humor... et felicito Montserrat
una abraçadota
joan
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de montserrat tafalla rigol Foto de perfil de montserrat tafalla rigol](/imatges_autors/966863.jpg?rnd=200744203)
23 Relats
147 Comentaris
37459 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
soc una persona normal, no em pregunteu que és la normalitat, no sabria respondreVaig anar a l'escola fins als 12 anys, desprès m'he hagut d'espabilar sola.
el meu correu és mtafallarigol@gmail.com
aviso a qui tingui el mal pensament d'escriure'm: soc molt irregular en les estades davant l'ordinador. Quan m'agafa el rampell, el tapo amb un crespó negre durant uns quant dies i m'oxigeno passejant amb la gosseta pel Berguedà.
A qui em llegeixi li demano que no em valori.
Últims relats de l'autor
- tio "cachas", tia bona i el fillet de tots dos
- Les aparences enganyen
- i vet aquí un gos i vet aquí un gat, aquest conte s'ha acabat
- "Gitana"
- Ligue frustrat
- un orgasme?, que és un orgasme?
- PUTA
- “la caputxeta vermella ... o no”
- és covardia o conseqüències d'una educació castradora ?
- com per fiar-se dels amics . . .
- Herbes dels camins
- Repòs
- Ora pro nobis . . .
- homes, vigileu, en quin forat ho fiqueu!
- els meus personatges