Cercador
La patronada encalçada
Un relat de: Sergi Elias Bandresun brut cel escalfa plates enrunades
per la son d’àngels rucs que no tornaran
amb la comtessa de dinamarca a la butxaca
camina errant somniant i bavejant
un fill trist... d’un temps trist
sota un cel gris...
que s’infla d’esperança, quan cauen joies i venjança
d’un déu malferit
el que va dur l’ocell de l’última derrota
va ser l’apassionat avió gris i taronja
amb dimonis encantats, suc de plàtan triturat
en beuratges de mel, maduixa i sucre arrebassant
les pedres, roques mortes de muntanya,
de neus i glaç que a sota amaga el cavall enfonsat
d’un infern avern del panunivers
amb platges enterrades
sota mars massa salades
i bassals de glòria que corren amunt i avall
pel cel, del soterrani d’aquell infern,
cremat d’arbres
herba amb salsa
deliris amagats i somnis oblits oblidats
per algú... per algú...
que tenyeix la bruna espasa
encantada per l’angoixa del meu combat
que ara és fruit, que ara és fruit,
que recullo en el meu viatge
doncs el que explico és el que he fet i és el que em pertany
Sergi Elias
- data desconeguda -
Comentaris
-
Sergi[Ofensiu]allan lee | 13-06-2016
suposo que poca gent pot escriure un poema tant original i tan plè de imatges d'amargura, punyents, doloroses...i no obstant tant plenes d'una mortal bellesa. Com a Baudelaire, en tantes de les seves Flors. Moltes gràcies per venir a visitarme.
Una abraçada ben forta
a -
Bonic[Ofensiu]montserrat vilaró berenguer | 13-06-2016 | Valoració: 10
Una bonica poesia m' ha semblat al meu entendre molt bona. Gràcies pels teus comentaris, tot el que dius és el que jo volia reflectir. M' ha fet molta ilusio qué algú ho entengués tant bé. Repeteixo gràcies per llegir
Montse -
Curiós[Ofensiu]unicorn_gris | 29-05-2016 | Valoració: 8
M'ha semblat una poesia surrealista, d'una màgia irreal, d'una invitació a un passeig pel regne de la fantasia... No sé, la veritat és que no l'he entès tampoc molt. El pròxim poema posa'l una mica més clar de llegir, sisplau, per a que així poguem fruir-lo encara més.
Ens veiem per aquí, Sergi. -
Imatges[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 28-05-2016 | Valoració: 10
Un poema ple d'imatges, ple de colors i situacions raríssimes. Un réflex d'un estat d'ànim que vessa intensitat. Surrealisme o no, el poema s'ha de llegir a poc a poc i gaudir les imatges que ens dibuixes. Una forta abraçada, Sergi.
Aleix
Valoració mitja: 9.33
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1785771996)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.