Cercador
Joves malgrat tot
Un relat de: Magda GarciaDins el seu cap hi havia una lluita entre els pensaments positius, influenciats per la moda del benestar emocional, i la tristor. Una tristor que la feia estar de mala llet. Per això va decidir tocar el dos i sortir de casa per esbargir-se. I vet aquí que pam!. Només havent caminat unes passes va veure que s’acostava l’amor de la seva joventut. Quina passada! No l’havia tornat a veure d’ençà que ell va marxar al Canadà, perdent-li el rastre.
Es quedaren estorats. Se somrigueren, reconeixent-se malgrat havien passat trenta anys. Les mateixes fesomies i tarannàs. Ell mes calb i ella més grassoneta, però iguals. Intercanviaren quatre banalitats i decidiren anar a una terrassa. La conversa conduí al punt on, trenta anys abans, s’havien deixat. Tornaven a ser joves malgrat tot, cercant la resposta que la vida no els hi havia procurat. Ell va atribuir la seva marxa als estudis, però ella ho feu a la gelosia. Per això, conscient de la seva culpabilitat, li va demanar disculpes per haver-lo fet sentir malament tontejant amb d’altres, menystenint-lo. Era tard per anar enrere però podien assentar noves bases per si ara, o durant els propers anys, es tornaven a trobar o a enamorar.
Es quedaren estorats. Se somrigueren, reconeixent-se malgrat havien passat trenta anys. Les mateixes fesomies i tarannàs. Ell mes calb i ella més grassoneta, però iguals. Intercanviaren quatre banalitats i decidiren anar a una terrassa. La conversa conduí al punt on, trenta anys abans, s’havien deixat. Tornaven a ser joves malgrat tot, cercant la resposta que la vida no els hi havia procurat. Ell va atribuir la seva marxa als estudis, però ella ho feu a la gelosia. Per això, conscient de la seva culpabilitat, li va demanar disculpes per haver-lo fet sentir malament tontejant amb d’altres, menystenint-lo. Era tard per anar enrere però podien assentar noves bases per si ara, o durant els propers anys, es tornaven a trobar o a enamorar.
Comentaris
-
Tornar a començar?[Ofensiu]Prou bé | 19-06-2022
Ai! Magda, que bonic! Sempre hi pot haver un futur!
(Com que estic segura que no ho has fet, si et ve de gust busca en els meus relats "una història petita" de 31/07/2021 i, de segur, que somriuràs com ho he fet jo en llegir el teu relat. És la vida...
Amb total cordialitat
l´Autor
![Foto de perfil de Magda Garcia Foto de perfil de Magda Garcia](/imatges_autors/1041880.jpg?rnd=1659497492)
153 Relats
518 Comentaris
43866 Lectures
Valoració de l'autor: 9.60
Biografia:
Vaig néixer i visc actualment a Rubí (Vallès Occidental). Treballo a l'administració pública catalana. He residit a França (Paris, Toulouse) i al Canadà (Vancouver, Montréal). M'agrada escriure per transmetre sensacions creant personatges que mereixen volar per sí mateixos.He guanyat el primer premi de microrelats de Sant Jordi del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya dos anys consecutius (abril 2023 i 2024) per votació popular del personal de l'administració.
També he obtingut el 1er Premi de Narrativa del Patronat de l'Ermita dels Sants Metges Sant Damià i Sant Cosme de Sarral (Conca de Barberà) dos anys consecutius (2022 i 2023) i el 2n Premi l'any 2024.
Tinc un parell de contes publicats en llibres digitals a l'Argentina, un relat penjat al blog guimera.info i he estat finalista de diferents concursos.
Últims relats de l'autor
- En directe des de la plaça de Sant Sebastià
- Deixant-se anar
- La descoberta de Sarral
- No sabia què fer!
- La Teia de Ca l’Eixerit i la Carme de Cal Tisoretes
- Entrevistem a l’Ermi Puig
- Minvant (guanyador del Concurs de Microrelats de Sant Jordi 2024 del Districte Administratiu de la Generalitat de Catalunya)
- Tres som multitud
- Un matí a West Vancouver
- Observant-la
- Basat en fets reals (II)
- Basat en fets reals
- En Blauet
- Aflorant
- Daixonses