Cercador
IUSTITIA
Un relat de: berguedana- Justícia, aixeca’t de seguida. Tu saps l’hora que és? Treu-te la son de les orelles!
- Mama, deixa’m descansar. Ahir va ser un dia molt dur.
- Recorda que tant jo com la teva àvia sempre vam treballar intensament sense queixar-nos.
- Però, mama, ahir no podia aguantar la balança. Un platet es va desequilibrar tant que vaig haver de fer mans i mànigues per recuperar-lo. Tot el cos em feia mal.
- Tu tens un treball molt bonic. Qui pot fer que les sentències siguin justes? La teva col•locació és privilegiada.
- Abans m’ho pensava però ara he vist que no. Ahir vaig arribar amb el platet de la balança ple de merda.
- Sí, feia pudor.
- Vam tenir el cas Palau.
- Mira que posar un nom tan bonic a un cas de corrupció!
- Tot ha canviat molt, mama. Venen acusats que han estat persones privilegiades i que no volen contestar quan els fiscals els pregunten.
- Però això serà un cas...
- Un cas darrera l’altre... Casos com cabassos: el Noos, el Gurtel... Mama, estic esgotada. No puc més.
- Noia, jo que pensava que t’havíem donat els millors estudis... Quina paradoxa!
- En la paradoxa hi visc jo totalment: tan aviat em diuen que vaig a poc a poc, com les tortugues, com que sóc veloç com la tramuntana.
- Avui dia no pots fer gaire cas del que diuen la gent.
- Et van pressionant per tots cantons. Ara se’ls ha donat per judicialitzar la política. És la nova moda.
- Carai quin estrès!
- I per a més inri, he de veure com dicten sentències de culpabilitat a pobre gent, refugiada, i els tornen als seus països destruïts per la guerra o la misèria; dones maltractades, que, després d’haver denunciat las seves parelles en un acte de valentia, són reprovades per la forma d’anar vestides; desnonats, que van signar hipoteques amb grans bancs en temps de les vaques grasses...
- Com ho farem? No et pots pas quedar a casa de braços creuats.
- Les coses han canviat molt. Vivim en el món de la mentida, de la hipocresia...
La mare va mirar tristament la Justícia: havia perdut la fesomia tan bonica i estava deprimida.
- Mama, deixa’m descansar. Ahir va ser un dia molt dur.
- Recorda que tant jo com la teva àvia sempre vam treballar intensament sense queixar-nos.
- Però, mama, ahir no podia aguantar la balança. Un platet es va desequilibrar tant que vaig haver de fer mans i mànigues per recuperar-lo. Tot el cos em feia mal.
- Tu tens un treball molt bonic. Qui pot fer que les sentències siguin justes? La teva col•locació és privilegiada.
- Abans m’ho pensava però ara he vist que no. Ahir vaig arribar amb el platet de la balança ple de merda.
- Sí, feia pudor.
- Vam tenir el cas Palau.
- Mira que posar un nom tan bonic a un cas de corrupció!
- Tot ha canviat molt, mama. Venen acusats que han estat persones privilegiades i que no volen contestar quan els fiscals els pregunten.
- Però això serà un cas...
- Un cas darrera l’altre... Casos com cabassos: el Noos, el Gurtel... Mama, estic esgotada. No puc més.
- Noia, jo que pensava que t’havíem donat els millors estudis... Quina paradoxa!
- En la paradoxa hi visc jo totalment: tan aviat em diuen que vaig a poc a poc, com les tortugues, com que sóc veloç com la tramuntana.
- Avui dia no pots fer gaire cas del que diuen la gent.
- Et van pressionant per tots cantons. Ara se’ls ha donat per judicialitzar la política. És la nova moda.
- Carai quin estrès!
- I per a més inri, he de veure com dicten sentències de culpabilitat a pobre gent, refugiada, i els tornen als seus països destruïts per la guerra o la misèria; dones maltractades, que, després d’haver denunciat las seves parelles en un acte de valentia, són reprovades per la forma d’anar vestides; desnonats, que van signar hipoteques amb grans bancs en temps de les vaques grasses...
- Com ho farem? No et pots pas quedar a casa de braços creuats.
- Les coses han canviat molt. Vivim en el món de la mentida, de la hipocresia...
La mare va mirar tristament la Justícia: havia perdut la fesomia tan bonica i estava deprimida.
Comentaris
-
Justícia versus injustícia[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 26-12-2017 | Valoració: 10
Ja pot tenir motius per estar trista, ja! Perquè és el que dius, la justícia és molt important quan fa la seva feina; ara bé, quan li encarreguen que faci una altra feina, la de braç armat de la política, tururut violes! Una forta abraçada i que passis uns bons dies de Nadal!
Aleix
-
Aquesta família ja no és el que era[Ofensiu]Montseblanc | 11-12-2017
No corren bons temps per a la Justícia, pobre noia, però és culpa dels seus parents, que s’han fugat i no hi qui els trobi (el tiet Integritat, la cosina Honradesa, inclús la tieta Solidaritat va i ve...).
M’ha agradat!
l´Autor
![Foto de perfil de berguedana Foto de perfil de berguedana](/imatges_autors/1037378.jpg?rnd=225194590)
72 Relats
135 Comentaris
49313 Lectures
Valoració de l'autor: 9.93
Biografia:
La meva afició per l'escriure ve de l'ensenyar a escriure.M'he jubilat aquest curs després de treballar 42 anys de mestra.
Últims relats de l'autor
- EL DIA QUE VA MORIR ELL
- LA GAUCHE QUI RIT
- L'ESTIU DE L'AMOR
- UN SOMNI NO FET REALITAT
- Altera pars otio, pars ista labori (Una part pel descans; l'altra pel treball)
- CUIDA'T
- EL VIRTUÓS DE LA GAUCHE DIVINE
- BERGA-BARCELONA-BARRANQUILLA
- EMOTION
- L'ALTRA PANDÈMIA
- BCNegra
- CASCADA A LA VISTA
- NYAM-NYAM
- AMB PANY I FORRELLAT
- FELIÇ ANIVERSARI