Cercador
FDLGP
Un relat de: touchyourbottomFDLGP
Aquestes eren les inicials en comptes dels mots sencers que va escriure a la sorra que el mar banyava sempre. El trencall feia de pissarra i les ones d'esborrany. L'onatge, en copsar-ne el significat, perdé voracitat i arribà a preferir els recurrents dibuixos de cors ensucrats estereotipats.
Però no parava de clonar i plorar les mateixes sigles, aquella persona:
FDLGP
FDLGP
FDLGP
FDLGP
La policia de la poesia era -tota- de vacances, sobretot vacances de ser policia. De vacances a la poesia que els era de menester trobar i no pas policiejar-controlar.
FDLGP
FDLGP
FDLGP
La sorra s'obria amb la canya eina de traç. Era allò una mena de sexe?
Fins que se li va trencar i c'est fini la repetició de majúscules, la vomitada.
FDLGP
FDL...no pogué seguir. Una onada que en tenia prou li prengué la canya que faria surar fins a la Polinèsia o a la Patagònia, llarga aventura.
I se n'anà, l'home. Amb el cap, abans cot, ben alt, tant que els núvols, amples i distesos, li feien de segon cervell evolucionat o de barret de crispetes planxades per mirar pel·lícules que alimenten. I que una fos la pròpia existència.
Aquell home havia acabat arruïnat. Els impostos van ser el mar ofegaire. Ho va perdre tot.
Però no era allò.
-Fill De La Gran Puta!
També,
també,
també,
també se li havien quedat la dona que estimava. Li havien pispat. La dona que estava deixant d'estimar. Dona-penell que escollia allà on rajava més la característica econòmica. Amb el de l'agència. Increïble i cert.
I se n'anà, nananà, naranà, nanarà.
Amb ànim d'esdevenir un vagabund castigat...
...ignorant que unes quantes bruixes de les algues l'esperaven i l'adorarien.
I que allò tenia un valor molt gran.
Aquestes eren les inicials en comptes dels mots sencers que va escriure a la sorra que el mar banyava sempre. El trencall feia de pissarra i les ones d'esborrany. L'onatge, en copsar-ne el significat, perdé voracitat i arribà a preferir els recurrents dibuixos de cors ensucrats estereotipats.
Però no parava de clonar i plorar les mateixes sigles, aquella persona:
FDLGP
FDLGP
FDLGP
FDLGP
La policia de la poesia era -tota- de vacances, sobretot vacances de ser policia. De vacances a la poesia que els era de menester trobar i no pas policiejar-controlar.
FDLGP
FDLGP
FDLGP
La sorra s'obria amb la canya eina de traç. Era allò una mena de sexe?
Fins que se li va trencar i c'est fini la repetició de majúscules, la vomitada.
FDLGP
FDL...no pogué seguir. Una onada que en tenia prou li prengué la canya que faria surar fins a la Polinèsia o a la Patagònia, llarga aventura.
I se n'anà, l'home. Amb el cap, abans cot, ben alt, tant que els núvols, amples i distesos, li feien de segon cervell evolucionat o de barret de crispetes planxades per mirar pel·lícules que alimenten. I que una fos la pròpia existència.
Aquell home havia acabat arruïnat. Els impostos van ser el mar ofegaire. Ho va perdre tot.
Però no era allò.
-Fill De La Gran Puta!
També,
també,
també,
també se li havien quedat la dona que estimava. Li havien pispat. La dona que estava deixant d'estimar. Dona-penell que escollia allà on rajava més la característica econòmica. Amb el de l'agència. Increïble i cert.
I se n'anà, nananà, naranà, nanarà.
Amb ànim d'esdevenir un vagabund castigat...
...ignorant que unes quantes bruixes de les algues l'esperaven i l'adorarien.
I que allò tenia un valor molt gran.
l´Autor
![Foto de perfil de touchyourbottom Foto de perfil de touchyourbottom](/imatges_autors/1038783.jpg?rnd=357889523)
286 Relats
135 Comentaris
88735 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
"-No m'ha conegut!-Això és que mai t'havia vist"
"En el moment de morir estava disposada a estimar"
(del film francès 'L'hérisson', que no és un film suprem, però en vaig extreure això).