Cercador
El valor de l'art
Un relat de: Llorenç GarciaAquell quadre no valia un ral. Per molt que s’entestés, l’orgull de l’autor no podia aportar-li cap vàlua artística. La meua neboda de cinc anys el podria haver pintat millor. Però l’ocurrència de declarar que aquella matusseria l’havia elaborat el meu avi, el prestigiós artista Samuel Gordon, li atorgà un valor al llenç que protagonitzà les apostes més agosarades d’aquella subhasta novaiorquesa. Així ens escapolírem de la misèria i mon pare comprà una mansió, tot i que no es parlava amb el seu progenitor. Tanmateix, un dia el comprador denuncià el pare quan esbrinà el frau sobre l’autoria del quadre. Mon pare es veié obligat a tornar els diners adquirits per l’engany i això l’obligà a vendre la mansió. Tornàrem a viure en una txabola amb el trist consol del quadre presidint un llangorós passadís. Un dia la policia trobà el cos del pare ajagut regalimant sang. En la investigació constà que s’enfonsà al ventre un coltell en un rampell de desesperació. Tres gotetes de sang esguitaren el gris del dibuix però també sobre el blanc i negre de milers de planes de periòdics.
No trigà a estendre’s la brama del luctuós esdeveniment i com aquest s’havia immortalitzat sobre la pintura en forma de tres taquetes vermelles. Algun excèntric comprà el quadre impregnat de la llegenda del suïcidi.
La mare era molt llesta. En un moment s’havia deslliurat del quadre, del pare i de la misèria i recuperà la mansió.
No trigà a estendre’s la brama del luctuós esdeveniment i com aquest s’havia immortalitzat sobre la pintura en forma de tres taquetes vermelles. Algun excèntric comprà el quadre impregnat de la llegenda del suïcidi.
La mare era molt llesta. En un moment s’havia deslliurat del quadre, del pare i de la misèria i recuperà la mansió.
Comentaris
-
Les truculències[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 22-01-2020 | Valoració: 10
Renoi, quin impacte! L'art pot ser molt bonic, molt enriquidor, però també pot tenir conseqüències molt dramàtiques, molt truculentes. Una forta abraçada, Llorenç.
Aleix
-
Quina pensada![Ofensiu]PERLA DE VELLUT | 17-01-2020 | Valoració: 10
L'art té el seu valor... sí.
Un relat que m'ha impressionat molt. És molt entretingut i graciós, on l'artista Samuel li va dornar un bon valor al quadre. Al final la mare recuperà la mansió... i molt bé aconseguit...
Una salutació...
Perla de vellut -
Sàtira i por[Ofensiu]SrGarcia | 17-01-2020
Un relat de sàtira i de por. "La mare era molt llesta". Un final ben trist
l´Autor
![Foto de perfil de Llorenç Garcia Foto de perfil de Llorenç Garcia](/imatges_autors/675274.jpg?rnd=53799203)
87 Relats
315 Comentaris
110108 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Vaig nàixer a Yecla, terra cèlebre pel vi de la qual vaig ser collita del 1979. Hi vaig viure una infantesa un tant anodina per a un nen, però molt enriquidora en el meu fur intern.Quan el mil·leni anava agonitzant, vaig traslladar-me a la ciutat de València on, amb l'excusa d'estudiar a la Universitat, vaig aprendre a fer-me adult si bé aquest procés no sé si arribarà a completar-se algun dia satisfactòriament... A València també vaig anar nodrint-me del devessall de sentiments i experiències de persones que l'atzar m'oferia.
També vaig descobrir les excel·lències de la llengua i literatura en català que acabaren formant part del meu esperit rere haver sigut criat en un ambient culturalment i idiomàticament castellanòfon. Efectivament, Mercè Rodoreda i Martí i Pol entre altres em van arrabassar el cor.
"Relats en català" va suposar una afortunada troballa dins del meu vagarejar per la xarxa on puc soltar les regnes que retenen tota la gamma de sentiments que bullen dins de mi.
Gràcies.
Llorenç Garcia
el meu blog