Cercador
Descarril
Un relat de: Sergi Elias BandresSirenes que angoixen, carrer brut de vells matolls, venda d'utensilis despilfarrats, ganga a la butxaca esquerra, un abric vell i destripat, una son de mil dimonis, atzar maleït de bruixes en disbauxa, oblidant coses massa concretes per oblidar, vagabunds amb tot el pes del món a l'esquena... i això, avui dia, anomenen ciutat.
Comentaris
-
És ben cert[Ofensiu]joanalvol | 28-02-2011 | Valoració: 10
La ciutat gran sobreviu ja que es viu en l'anonimat i tothom s'atreveix a convertir-la en una deixalleria. Però, qui ho pot adobar? Només nosaltres mateixos.
Una abraçada
Joanalvol -
Quan la misèria sura[Ofensiu]Núria Niubó | 27-02-2011
La ciutat és dura per als desvalguts. La misèria sura. La indiferència és sovint presa d'aquells que es creuen superiors i no s'adonen que són pobres d'esperit.
Un retrat de la nostra societat, breu concís, i per desgràcia, molt real.
Gràcies Sergi pel teu comentari al meu darrer poema, m'agrada com has copsat el que volia transmetre.
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=211538925)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.