Cercador
Sou I Sereu
Un relat de: ITACACamino decidia a conèixer
Gent que no visqui d'excuses
Qui sap si aquell noi de la borera
Es un cantautor desconegut
Que dintre d'uns anys
És farà tan gran com en Serrat
Qui sap si aquesta nena del cotxet
Serà la dona
Que trobarà la solució per el càncer.
Potser cap dels
Que sou passejant per el carrer
En un futur pròxim
Complireu les meves idees pensades
No sereu revolucionaris, ni grans poetes
Només se que os dedico aquest poema
Per haver sigut la meva font d'inspiració
Que m'ha fet somriure una vegada més
Comentaris
-
Eii! Jo si que seré algú que compleixi els teus somnis!!![Ofensiu]L'escriptor mediocre | 27-08-2005 | Valoració: 10
O almenys això és el jo també desitjo fer en aquest efímera vida. És molt considerat que et fixis en la resta... però dedica més temps a fixar-te en tu que en la resta, que jo tambè et vull veure ben amunt a tu!
Una abraçada!
No t'aturis
Juseph -
Sou i sereu.. [Ofensiu]Sareta_16 | 29-05-2005 | Valoració: 10
Es un poema sencill pero molt original.. ^^ el vers curt i simple, nose te algo q mencanta.. com valores una persona desde el seu principi sense haver de ser famosa... ;) q es el q compte no? la teva font dinspiracio.. es infinita! El teu somriure no te preuu... veuret felis..^^ sacosta el dia.. tititi...
ehms son les 7.15... e tat la nit en vela am el meu ninu.. q macu!:) ainSsS... marxo a subar! Mua!ttm!
l´Autor
![Foto de perfil de ITACA Foto de perfil de ITACA](/imatges_autors/68117.jpg?rnd=289687976)
122 Relats
334 Comentaris
143926 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
Itaca, petita Itaca
que lliures els camins
amb la sensibilitat
a frec de pell.
Que et corprenen instants
i et solquen la teva ànima
ja que ets tota emoció
i la teva veu clama
ajut per a comprendre
el patiment i el dolor
que et deixen amb la solitud
en el camí.
Aprendràs a viure
i et desitjo des del blau
que aquesta sensibilitat
que portes amarada al cor
no la perdis per res
durant la teva caminada.
Que no et posis cuirasses
que acceptis el patiment
com a llisó
sense repartir cap culpa
i esbrinar des de tu
a on t'equivocares.
Un dia potser ens separarem
del lloc on ara
tenim espai comú:
Et quedarà el poema
que et guarirà els instants
on no comprenguis res,
et portarà al moment
i et recordarà fidelment
quan d'aquell en sortires.
Això és el que he pretès
transformar els mots
en un record
perquè els dies de maror
i de temporal
trobis recer a una illa
que has assumit de nom.
(Josep Bonnín segura) gràcies.
Últims relats de l'autor
- Tardes
- Agafa'm la mà
- Ells t'han condemnat
- Dibuixarem un camí de llibertat, nosaltres, les dones.
- Estirada sobre el món
- Amistat trencada
- A ella
- La vida es bella
- Histories d'amor
- Buscant el teu somriure
- A l'Asturiana més maca
- Tu envoltat pel món
- Avui les coses canviaran
- Tu escoltem però no em fagis cas
- Dues copes besant-se en la matinada