Cercador
A l'Asturiana més maca
Un relat de: ITACAA tu que Anna que dibuixes
Mirades al cel,
A tu que rius i obres els móns a tothom,
que sempre busques solucions,
Que ets sensible i captivada,
Que ets magnifica .... encantadora.
Comentaris
-
Senzill [Ofensiu]almas | 03-02-2006 | Valoració: 10
Breu però expressa molt be el sentiments cap al'altra persona.M'ha agradat no calen moltes paraules a vegades per dir-les coses.Una abraçada
-
A tu Clara[Ofensiu]somriure | 24-10-2005 | Valoració: 10
Perquè tens el don de expressar en paraules els sentiments, el don de representar el que és l'amistat i donar una mica de tu als que estimes, la màgia que captiva a tots els que et coneixem, el somriure per fer-nos tirar endavant i la tendresa per fer-me seguir creient en els somnis. Gràcies perque és tot un plaer saber que estàs ahi i per la teva ajuda .Un peto enormeeeeeeeee tresor.
-
Quin cor el teu..[Ofensiu]AINOA | 23-10-2005 | Valoració: 9
No conec a Anna personalment pero segur que deu ser una persona genial tal com tu las descrit.
Es un poeme breu pero es dit tot el que calia.
Una abraçada.
Valoració mitja: 9.67
l´Autor
![Foto de perfil de ITACA Foto de perfil de ITACA](/imatges_autors/68117.jpg?rnd=768248683)
122 Relats
334 Comentaris
143913 Lectures
Valoració de l'autor: 9.65
Biografia:
Itaca, petita Itaca
que lliures els camins
amb la sensibilitat
a frec de pell.
Que et corprenen instants
i et solquen la teva ànima
ja que ets tota emoció
i la teva veu clama
ajut per a comprendre
el patiment i el dolor
que et deixen amb la solitud
en el camí.
Aprendràs a viure
i et desitjo des del blau
que aquesta sensibilitat
que portes amarada al cor
no la perdis per res
durant la teva caminada.
Que no et posis cuirasses
que acceptis el patiment
com a llisó
sense repartir cap culpa
i esbrinar des de tu
a on t'equivocares.
Un dia potser ens separarem
del lloc on ara
tenim espai comú:
Et quedarà el poema
que et guarirà els instants
on no comprenguis res,
et portarà al moment
i et recordarà fidelment
quan d'aquell en sortires.
Això és el que he pretès
transformar els mots
en un record
perquè els dies de maror
i de temporal
trobis recer a una illa
que has assumit de nom.
(Josep Bonnín segura) gràcies.
Últims relats de l'autor
- Tardes
- Agafa'm la mà
- Ells t'han condemnat
- Dibuixarem un camí de llibertat, nosaltres, les dones.
- Estirada sobre el món
- Amistat trencada
- A ella
- La vida es bella
- Histories d'amor
- Buscant el teu somriure
- A l'Asturiana més maca
- Tu envoltat pel món
- Avui les coses canviaran
- Tu escoltem però no em fagis cas
- Dues copes besant-se en la matinada