Cercador
Ser artista
Un relat de: Vicent TerolAquell dia vaig decidir desenvolupar aquesta habilitat. No em podia limitar al meu característic moviment de la mà dreta desplegada. A poc a poc, vaig començar a crear un repertori de salutacions variades: vaig inventar el somriure intermitent: l’alternava amb una expressió seriosa cinc vegades; una mena de salutació militar doble en què intervenien els dos braços alhora; també quedar-me quiet com una estàtua mentre emetia un simpàtic xiulit de canari... Fins i tot les persones que no em coneixien s’aturaven per observar-me. Els aplaudiments dels vianants, en rogle, eren el cim de la felicitat.
Hi havia expectació. A mesura que passava el temps, la gent demanava noves salutacions. I jo gaudia i els satisfeia. Tanmateix, un matí em va sorprendre un bloqueig creatiu. No se m’acudia res diferent per eixir al carrer. No podia repetir-me! Derrotat, em vaig quedar a casa.
Allò no va ser la fi. De vegades, aconseguia alguna cosa nova, però em costava hores de patiment, estàtic davant el cristall. Vaig començar a experimentar por a l’espill del lavabo. Setmanes després, vaig renunciar a aquella tortura i em vaig sentir lliure. De tota manera, el públic era ja quasi inexistent.
Fa temps que la gent ha oblidat tot allò. Jo trobe a faltar quelcom a la vida. Des de sempre, he observat que les persones somriuen d’una manera especial davant la forma en què m’acomiade després d’una reunió. Això no és art?
Comentaris
-
I tant que ho és![Ofensiu]E. VILADOMS | 30-01-2020
Que no en tingui cap dubte, és tot un artista aquest protagonista del teu relat, Vicent.
Amb patiment i bloqueigs creatius inclosos.
Fins al proper mes-relat! -
ESFORÇ[Ofensiu]berguedana | 25-01-2020 | Valoració: 10
Molt ben explicat el moment del bloqueig. Crec que els artistes han d'estressar-se en aquests moments i com més famosos són, pitjor.
lL'esforç és present en totes les activitats humanes. De vegades hi ha recompensa i de vegades, no.
Jo, de recompensa, t'he posat un 10. -
Tot un artista[Ofensiu]Montseblanc | 22-01-2020
Doncs sí que deu ser art això de fer sentir bé a les persones i que somriguin en saludar-les. Però com tot artista, el teu protagonista arriba a ser esclau de la seva obra. I fa bé de recuperar la llibertat trobant un terme mig, encara que no l’acabi de fer feliç del tot.
-
L'art total[Ofensiu]Aleix de Ferrater | 21-01-2020 | Valoració: 10
I per què no pot ser art el saludar? Clar que sí? Una aportació molt reeixida, original, creativa i, també, artística. Una forta abraçada, Vicent.
Aleix
l´Autor
![Foto de perfil de Vicent Terol Foto de perfil de Vicent Terol](/imatges_autors/817569.jpg?rnd=1252735627)
127 Relats
380 Comentaris
106179 Lectures
Valoració de l'autor: 9.77
Biografia:
Tinc un llibre amb 113 microrelats, editat per "El Toll". Es diu Capsa de bombons.Fusió de fotografia i microfragments a microfragments.
Escrits variats i altres coses a L'aixeta.
Per contactar: surfinpop@gmail.com