Cercador
Rei sense regne
Un relat de: Llorenç GarciaRei en erràtica recerca
d'un regne perdut
guarnit de valuosos tresors
soterrats als llimbs d'unes veritats
que permeten arrapar
inexpugnables paradisos
amb el tip dels dits
i de les dites.
Reial figura
que cavalca a lloms
d'una mirada escorcolladora
tan agosarada
que es capbussa
al brou dels esperits
que transiten
pel seu tortuós camí
malgrat haver sigut víctima
de l'atac de bandolers
desaprensius
que li arrabassaren
bocinets de la seua confiança
en el gènere humà.
Insigne monarca
disfressat de bufó
no sent pudícia
d'engrescar les cercaviles
amb jovenívola comèdia
fins esdevenir pallasso
que plany amb silent melodia
a redós del drama de la solitud
de les nits de lluna buida.
- ¿Què cerqueu,
il.lustre ombra
tan esmaperduda
per aquestes ermes contrades?
-Sóc el Rei del Regne Perdut,
la meua missió és retrobar-lo.
-Em tem que heu caigut
en una terrible errada.
-Com goseu a tal insolència?
Un monarca jamais admet rèpliques,
a banda que no m'heu tractat
amb els honors de què sóc mereixedor.
-No dubte pas que Sa Excel.lència
siga digne de tots els honors, però...
¿esteu segur de l'existència
d'esmentat regne?
-...!
-Mai trobareu
tan excéls regne.
-Per què no?
-Perquè no sou un rei sense regne,
SOU UN REGNE SENSE REI.
Comentaris
-
Temps[Ofensiu]bocidecel | 24-06-2008 | Valoració: 10
Els teus poemes volen temps. Temps per descobrir-los, per desxifrar-ne l'ànima oculta. Temps per assaborir-los i fer-los teus, presoners dels teus sentiments.
Admiro el teu talent, la capacitat d'escollir aquelles paraules que transporten als sentiments més indescriptibles.
T'escric, pero encara no he acabat de llegir-te.
Una abraçada.
l´Autor
![Foto de perfil de Llorenç Garcia Foto de perfil de Llorenç Garcia](/imatges_autors/675274.jpg?rnd=302679062)
87 Relats
315 Comentaris
110118 Lectures
Valoració de l'autor: 9.91
Biografia:
Vaig nàixer a Yecla, terra cèlebre pel vi de la qual vaig ser collita del 1979. Hi vaig viure una infantesa un tant anodina per a un nen, però molt enriquidora en el meu fur intern.Quan el mil·leni anava agonitzant, vaig traslladar-me a la ciutat de València on, amb l'excusa d'estudiar a la Universitat, vaig aprendre a fer-me adult si bé aquest procés no sé si arribarà a completar-se algun dia satisfactòriament... A València també vaig anar nodrint-me del devessall de sentiments i experiències de persones que l'atzar m'oferia.
També vaig descobrir les excel·lències de la llengua i literatura en català que acabaren formant part del meu esperit rere haver sigut criat en un ambient culturalment i idiomàticament castellanòfon. Efectivament, Mercè Rodoreda i Martí i Pol entre altres em van arrabassar el cor.
"Relats en català" va suposar una afortunada troballa dins del meu vagarejar per la xarxa on puc soltar les regnes que retenen tota la gamma de sentiments que bullen dins de mi.
Gràcies.
Llorenç Garcia
el meu blog