Cercador
Poncem
Un relat de: Sergi Elias BandresEts incenescent en la meva vida;
t'eclosiones com el sol al matí
després d'una nit de tempesta.
No tinc pas penúria,
amb tu l'he oblidat.
Tu em vas foraviar
i em vas dur al lloc més perdut:
un mar dolç i agradable
sobre el qual flotar.
Jo, reconsagrat en el teu amor,
sóc el teu fàmol.
Titlla'm del que vulguis,
doncs a tu sóc regalat.
Apromtem, doncs,
el festeig,
encara que no serà làbil,
i ens podem postular al més enllà.
No cal admirar el posterior:
podem gaudir de la meditabunda,
i musicar-la amb les nostres veus.
I aquesta serà la nostra festa
perquè amb una cucada et vaig fer meva.
Comentaris
-
Cuca de llum![Ofensiu]Nil de Castell-Ruf | 04-08-2019
El tros que t'he anat seguint poèticament... , no recordo pas haver llegit res teu tant sublim com aquest bell poema d'amor. M'ha encantat per la musicalitat que desprèn, per la genialitat dels mots, que a banda de transmetre un missatge punyent, tot ell palesa que ets una persona de tarannà inusual i amb una gran dosi de sensibilitat a flor de pell. Més que un "lumbreras" jo diria que ets una cuca de llum!. Nil
-
Alça![Ofensiu]angie | 07-08-2006
M'ha dominat agradablement aquest poema, com una metzina que recorre el cos i estova les artèries...
El llenguatge emprat m'ha semblat fantàstic i només hi ha una estrofa que no m'és gaire musical (la resta ho és) :
"Apromtem, doncs,
el festeig,
encara que no serà làbil,
i ens podem postular al més enllà"
suposo que és el verb "postular" que patina una mica (ei, molt subjectiu Sergi)
M'encanten els dos últims versos. Són com un "piropu" d'aquells que et diuen a cau d'orella i et fan envermellir.
petons, cucada! (jeje...perdona, no m'he pogut resistir)
angie
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=686256566)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.