Cercador
No som de pedra
Un relat de: copernicDimarts i divendres. Són els dos dies de la setmana en els quals es confabulen les circumstàncies que afavoreixen l'engany. No és que no s'estimi el seu home però, de vegades, ella que és més jove que el seu marit, troba a faltar el vigor i les ganes que fa pocs anys li demostrava. El lloc on es produeix la desitjada trobada és el museu, la pinacoteca a on treballa. Dos dies a la setmana, entra a la feina amb cara riallera. Es passa les primeres hores del dia restaurant quadres, amb la mirada perduda, rodejada de tota mena d'eines, retocant teles amb un pinzell. Quan arriba l'hora de dinar surt esperitada, nerviosa, cap a un restaurant proper, on menja en una esgarrapada una amanida i carn a la planxa. Després torna amb pas apressat al museu,. obre amb la clau la sala annexa a on treballa i entra en el recinte. Ell ja és a dins, al bell mig de la sala dedicada a Dalí. (“Les càmeres només estan enfocades als quadres”, li va dir un dia el de seguretat quan ella es va interessar per la seva feina) Li dedica un somriure i se li apropa. L'abraça i li ressegueix aquells braços tan ben modelats. Està excitada des de fa una estona, només de pensar en aquell moment. Hi ha temps, gairebé una hora abans no obrin al públic. Es gira i li dona l'esquena. Magreja aquell cul rodó arrapant-se al seu cos. Es treu les calces que ja es comencen a mullar. S'aixeca la faldilla, s'ajup una mica i amb les natges ressegueix la seva cigala. Sent aquell contacte estremidor de la carn contra la carn, aquell membre dur com el marbre i passeja el seu sexe per tota la seva llargada, cada vegada més de pressa. Imagina que va en un autobús ple de gom a gom, empresonada entre homes que es refreguen contra el seu cos, des de totes les bandes, des de tots els racons. Sent com li ve l'orgasme, incontenible, entre l'excitació i la por de ser descoberta. Intenta retenir-lo, vol recrear-se en el plaer que la consumeix però també anhela el final. Està així només un instant, en un espasmòdic conflicte de desitjos. I esclata, es fon, amb els ulls tancats es desfà en un deliri acolorit al mig de les tenebres, s'agafa encara més al cos del seu amant, panteixa una estona...Es recupera, s'arregla i li somriu. Mira al seu voltant i veu quadres amb rellotges tous i flàccids. Al mig de la sala contempla una altra vegada el seu cos inert però dur com el marbre, una magnífica reproducció de mida natural de l'estàtua del David de Donatello.
Comentaris
-
Molt bo[Ofensiu]Naiade | 02-11-2011 | Valoració: 10
No m’esperava el final, encara que quelcom em deia que això no podia ser.
Una descripció acurada del personatge, dels seus desitjos i vivències. M’he quedat pensant ...si el de seguretat es pro de confiança, però això ja és una altre historia
Una abraçada
-
Molt ben trovat[Ofensiu]Pau Mora | 31-10-2011 | Valoració: 10
Normalment trobo els relats eròtics molt simplistes però el final humorístic li dona una dimensió extra. Només ens falta saber si el de seguretat és un pillo compinxat amb el David de cos escultural.
-
Molt seductor, el tal David[Ofensiu]Frèdia | 23-10-2011
El vaig llegir casualment al repte i em va semblar boníssim, boníssim, boníssim... Ho he dit tres vegades? Doncs afegeix-ne alguna més. De debò que és d’aquells relats que m’hauria agradat escriure. Si és que, tal com el descrius, vénen ganes de mirar-se el David amb uns altres ulls. I no només mirar-se’l... Astrònom, veig que darrerament les muses et són favorables. Serà qüestió de fer un intensiu copernicà. Una abraçada.
-
"no haze falta decir nada de mas"[Ofensiu]Quitus | 21-10-2011
http://tellmewhyimwrong.files.wordpress.com/2010/03/penis-statue.jpg?w=440&h=266
-
FANTASIEJAR[Ofensiu]Onofre | 19-10-2011 | Valoració: 10
Tot el relat és un espasmòdic conflicte de desitjos.
Una acceleració que, entre moltes altres coses, aconsegueixes al no posar cap punt i apart.
Molt vigorós. És un panteix sense gemecs ni queixes.
Panteixar, quina paraula tant escaient. Verdaguer l'escriu pantejar.
La protagonista també fantasieja. Originàriament el significat de panteixar sembla ser que era somniar. Phantasiare.
Jo li hagués posat com a títol. -
Bonissim!![Ofensiu]allan lee | 19-10-2011
l'he llegit al fòrum i m'ha agradat molt. Quelcom em deia que alguna cosa anava massa bé...i aquesta noia tan solitària...l'has brodat, les escenes són nítides, la personalitat de la protagonista queda emmarcada amb un encert que et fa dir, és clar! no podia ser d'altra! a la darrera escena. Per rellegir amb gust.
Sobre la data que tries...jaaaa...deixa'm mirar a l'agenda si no tinc un altre casament...o similar...;-))
encantada de llegir-te,
a
Valoració mitja: 10
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=1836042560)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie