Cercador
Maleïda habitació
Un relat de: Sergi Elias BandresEl Sol i la Lluna em van caient a sobre,
atravessant les parets d'aquets maleïda habitació,
on passo la majoria de les hores.
Estic força desesperat,
segueixo sense estar inspirat.
Espero que aviat,
encara que no sigui de sobte,
em torni a venir aquella meravellosa sensació
de poder escriure amb llibertat.
Estic incòmode a la cadira,
tinc espasmes musculars.
No puc seure, pràcticament,
i tinc depressió.
Tot i que em costi,
faig esforços,
per sortir d'aquesta maleïda cel.la,
física i psicològica.
Comentaris
-
"Maleïda cel·la...[Ofensiu]- | 05-10-2009 | Valoració: 10
física i psicològica."
Aquests poemes em trasbalsen, perquè el teu sofriment em dol endins. No t'enfonsis, Sergi Tens tota la força que et suposes i més. Ningú t'ha dit que hagi de ser fàcil, però la teva capacitat de lluita ha de superar qualsevol entrebanc. Tot passa, els moments bons, i els dolents... t'agradi o no, tota situació acaba canviant, només és qüestió de tenir paciència (que en tens!), i no deixar-se aclaparar. Potser no pots canviar-la a voluntat, però tens l'alternativa d'encarar-la de manera diferent, i amb això sol ja podrà evolucionar... Pots romandre immòbil al fons del pou, o prendre el control de la situació, i sortir-te'n de tot. Saps que et sobra coratge per fer-ho. Per mi ets un heroi, un model de fortalesa. T'admiro.
T'envio una forta abraçada carregada de sentiment.
-
És comú[Ofensiu]T. Cargol | 05-10-2009
pel que sembla, aquesta sensació d'aïllament i d'impossibilitat de comunicació que descrius, de sortir del forat que més d'un hem patit. En nosaltres hi ha una segona naturalesa que també actua i ho fa amb independència de la nostra voluntat. Però com totres les grans proeses - i sortir del cau pot ser-ne una - la primera passa comença amb un lleu moviment que s'intenta, no sé, amb el cos, amb el coll, amb el cap,...abans que amb les pròpies cames.
Salut i rebolica,
T.Cargol
l´Autor
![Foto de perfil de Sergi Elias Bandres Foto de perfil de Sergi Elias Bandres](/imatges_autors/116465.jpg?rnd=1730589136)
647 Relats
1856 Comentaris
524215 Lectures
Valoració de l'autor: 9.87
Biografia:
L'armonia commou la selva verge de paratges interexternalitzats mentre els estels ens somriuen dolçament i les nits i els dies es confonen en boira d'un nou color que brillarà per la mare universal que va fer-nos i cerquem cuidar... si és que aquestes paraules contenen cert ressò d'esperança en un món tan difícil i complicat.Últims relats de l'autor
- DE TANT QUE L'ABSURD ENS OBSTRUEIX MOLTS CAMINS
- ESCAPADA A RISC
- ENVRAVACIONS
- M'HAN SUÏCIDAT
- GOIG D'ANHEL DE VERITAT
- A LA FI, VIA LLIURE
- CANT A L'ARMONIA SENSE AMO
- SOMNIO QUE M'ESPERES, PERÒ BOJAMENT
- LES NOVES PRIMAVERES
- Reflexió jo-jo
- RESSORGIMMENT IRRACIONAL
- JA SIGUI PENA, GUERRA O PRESÓ
- Maleïts estudis
- SI NO FOS INTUICIÓ...
- No vull ser.