Cercador
La dona del calendari
Un relat de: copernicLa dona del calendari, en contra del que es podria esperar va vestida. Proliferen ara aquests almanacs confegits amb les més diverses finalitats en els que éssers anònims dels dos sexes ensenyen part de les seves anatomies, un pèl menys (mai més ben dit) que les professionals del desig, aquelles dones que són tan perfectes que no existeixen, com va dir Woody Allen i que pul.lulen en cabines de camions i en tallers de reparació d'automòbils. No, aquesta dona va vestida amb un jersei de coll alt suficientment gruixut com per no despertar cap mena de concupiscència. Completen el seu atuell uns pantalons de cotó, uns guants i uns mitjons blancs enfundats en unes típiques "xiruques".
La dona del calendari està asseguda en el que sembla un embarcador. Situada de costat contempla el paisatge: El que podria ésser fàcilment un llac o un estany amb unes muntanyes al fons i un cel ennuvolat amb desig de tempesta. Aquí es podria un plantejar el dilema de si està mirant realment o bé només està badant, absorta en els seus pensaments. La imatge juga clarament amb aquestes dues possiblitats: La fixació dels sentits o la dispersió de la ment. La fotografia es completa amb la marca de la gran empresa que ha editat el calendari i l'eslògan actual de la corporació. Existeix una gran contrasentit entre el lema de la companyia clarament engrescador i la profunda sensació de serenor que es desprèn de la fotografia. Per si fos poc l'aigua de l'estany està una mica moguda, sens dubte empesa pel vent de la tempesta que s'adivina propera. Aquest xipolleig constant em fa pensar inevitablement en la novel.la de Carmen Kurtz "Dormen sota l'aigua" que parla de totes aquelles emocions i sentiments que no arribem a manifestar i que romanen en les profunditats abisals de la ment, com peixos monstruosos enemics de la llum.
La dona del calendari ha retingut el temps en un instant, en el clic d'una càmera que ha parat per un moment aquesta bogeria en mig de la qual sobrevivim. No n'és conscient però ara realment està VIVINT, així amb majúscules. Per sota seu passen els dies, les setmanes i els mesos i ella impertèrrita continua albirant el paisatge, escolant-se el temps darrere els núvols, segura de que al menys durant una estona ha copsat el sentit de la existència.
Comentaris
-
diu moltes coses...[Ofensiu]Leela | 18-04-2006 | Valoració: 10
la teva dona del calendari ens diu molt: com tu dius totes aquelles emocions i sentiments que no arribem a manifestar i que romanen en les profunditats abisals de la ment, com peixos monstruosos enemics de la llum
Quants móns hi ha sota les nostres reflexions? i com s'esvaeixen quan deixem de 'badar' i tornem a la realitat feta de paraules aparentment nues i de vegades tant falses com les dones dels calendaris dels camioners que anteriorment has citat.
Si, efectivament,
No n'és conscient però ara realment està VIVINT, així amb majúscules
Potser per viure cal ser-ne conscient? no sembla que vivim més intensament quan estem absorts en tot el què ens envolta sense sortir de nosaltres mateixos i fer-ne pensaments.
Apareix potser llavors una altra mena de temps:
Per sota seu passen els dies, les setmanes i els mesos . Un temps diferent al del rellotge, un temps que va a una altra velocitat.
M'ha agradat molt el teu relat. Rera un innocent títol, rera un aparent calendari hi has trobat molt de sentit, potser: has copsat el sentit de la existència ... d'aquella existència que llisca sobre la nostra vida quan ens embadalim, quan simplement vivim.
Una abraçada,
Leela
-
hm, tot i que es diumenge...[Ofensiu]quetzcoatl | 06-02-2006
sembla que encara tinc prou pressa... pq a part de l'estil, volia dir que també m'ha agradat les imatges que evoques i la reflexió que hi fas. Vaja, que em falta coordinar els dits aamb la ment. Oh well, potser dilluns serà l'inici d'una nova setmana ;-)
petons
m -
: ) interessant...[Ofensiu]quetzcoatl | 06-02-2006
Hola copernic!
Fa molts dies que no comentó a ningú pq tinc molt poc temps per connectar-me i per llegir, però avui és diumenge i el temps ha passat una mica més lent del normal -com hauria de passar sempre!, i m'he llegit aquest teu relat. L'he trobat molt interessant. Pel registre en el que està escrit, completament descriptiu amb uns tocs de poesia, me l'he llegit automàticament en una veu sèria i immutable; ha set molt efectiu! M'ha deixat amb una bona lectura de Bon Estil a la boca.
Gràcies per la bona estona i pel comentari!!
m
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=569783414)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie