Cercador
Inevitable, indefugible, ineluctable
Un relat de: copernicA veure a qui li toca avui? Ah, sí! En Jordi Santacreu, el gerent de Gràfiques Santacreu. A tothom li arriba la seva hora. La gent em tem, però m'esquiva tant com pot. D'avui no passa. Li faré una visita i res podrà impedir que passem comptes ell i jo.
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Quan arribo davant de l'edifici a on té el domicili l'empresa, les persones que en aquell moment passen pel carrer em miren amb temor, amb estranyesa. Tranquils! Avui no passaré per casa vostra. Demà? Qui ho sap? Reconec que el meu aspecte no és gens tranquil·litzador: La llarga túnica, la caputxa que no em deixa veure la cara, la dalla...Sí, reconec que un se sent poderós davant tota aquesta gent que pensa que algun dia no gaire llunyà (la durada del temps és relativa) li tocarà a ell. Un pessigolleig em recorre l'esquena quan imagino la cara de preocupació, de neguit, de terror dels individus fa poc altius, fatxendes, que feien clara ostentació de les seves riqueses, de la seva vanitat. Es creien segurs, invulnerables quan em creien lluny. A tots els porcs els hi arriba el seu Sant Martí i no passarà gaire temps abans no rebin notícies meves.
Però avui li toca a en Jordi Santacreu. L'empleat de seguretat ja m'ha vist i ha parlat amb algú per l'intercomunicador. Quan entro per la porta principal tothom ja ha estat alertat. Els empleats em miren amb una barreja de temor i desconfiança. Abans de dir-li jo res, la secretària em diu que el Sr. Santacreu em rebrà de seguida i m'invita a esperar un moment en un còmode sofà. Hi ha la premsa del dia. Agafo un diari i el fullejo. Deixo el portafolis a terra.
Cada dia està més complicat això del cobrament de morosos...
Comentaris
-
Intel·ligent, inèdit, inesperat[Ofensiu]Mercè Bellfort | 10-05-2009
aquest desenllaç. Mantens l'atenció del lector jugant amb l'ambigüetat, un recurs literari que dóna molt de sí. Mentre llegia cavil·lava, sospitava, però la resposta m'ha enganxat "in fraganti". Molt astut, copèrnic! El clímax que has sabut crear està molt ben trobat.
Per tot plegat, doncs, el teu és un microrelat amb categoria. La meva sincera felicitació.
Un petó ben fort.
Mercè -
Molt original...[Ofensiu]annah | 08-05-2009 | Valoració: 10
i sorprenent!!
Jo que em pensava que era la mort!! I, resulta que era un cobrador de morosos!!
Què bo!!!
Els cobradors de morosos, amb els temps de crisis que vivim, se'ls ha girat feina!!
Una abraçada!
Anna -
Astrònom![Ofensiu]Dolça Parvati | 01-05-2009
M'encanten els relats amb sorpreseta. És meravellós tot el que es pot imaginar quan certes coses ens semblen òbvies en llegir-les. I quan aquesta aparent obvietat trontolla amb una sola frase- màgica literatura-, a mi em fa somriure.
Jo que estava vinga a filosofar... Que divertit!
Una abraçada.
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=1937497161)
338 Relats
1182 Comentaris
392638 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie