Cercador
Ho hem de deixar
Un relat de: copernic- Ho hem de deixar - et dic amb tota la cruesa que revesteix la frase però també amb la indiferència pròpia del que ha pensat molt bé el que dirà exactament en aquest moment, amb la serenitat que em donen les llargues estones dedicades a reflexionar sobre aquest afer, davant d'una situació que s'ha allargat molt més del que al principi m'esperava - Sí, ho hem de deixar. Això fa molt temps que dura - et repeteixo veient la teva cara de sorpresa i incredulitat que m'interroga amb aquests ulls sempre escrutadors - No em diràs que t'ha vingut de nou, que no t'ho imaginaves, amb el comportament que he tingut aquestes darreres setmanes...
Ens veiem cada dimecres a dos quarts de sis de la tarda en un pis de l'eixample, just quan la meva dona va a buscar les criatures al col·legi i les deixa en el gimnàs a on fan karate. Després se'n va a la piscina: el metge li va recomanar que nadés pels problemes que té a l'esquena.
- N'estàs completament segur? - Intentes guanyar temps, com un nàufrag que s'agafa a qualsevol cosa que suri.
- Totalment - contesto convençut i m'adono que no puc ésser contundent sense ferir els teus sentiments, tot i que he pres una decisió que no es pot ajornar més ni embolcallar amb paraules balsàmiques - I a més...és molt perillós. La Sílvia ja ha trucat alguna vegada a l'oficina per qualsevol bestiesa. Per sort, ja tinc dit als meus companys de feina que li contestin que he anat a visitar algun client. Però al final sospitarà...
- Així...no li has dit res de tot això...?
- No. És curiós. Ella viu en la ignorància i en canvi, al despatx tothom n'està assabentat. Crec que ha estat millor d'aquesta manera. Ella podria comprendre una trobada esporàdica però cinc mesos seguits...Ara ja no hi haurà motiu de preocupació. Avui ens acomiadem.
- Veig que estàs molt segur de tu mateix. Pot ésser sí que serà millor que deixem de veure'ns - I mentre te m'acostes noto una lluïssor en els teus ulls, que em somou a mi també, tot i la fermesa, la inamovibilitat de la meva decisió. Com tantes altres vegades, experimento la caiguda del castell de cartes, aquella trencadissa de cosa fràgil que sento en un lloc indefinit del meu tòrax cada vegada que es tanca una etapa de la meva vida.
Com si fos un dia més, repetim el ritual de la separació. Però aquesta vegada serà per sempre. No ens tornarem a trobar en aquesta habitació on cada dimecres descarrego les tensions, a on oblido les meves pors, m'expresso lliurement i em trobo a mi mateix.
- Adéu - Em dius - Que tinguis molta sort.
- Igualment. Que et vagi molt bé
Paraules protocol·làries, gestos apresos, rutinaris. En aquest moment en el que les nostres vides deixen de creuar-se un dia a la setmana, no ens ve al cap dir res solemne o lapidari i repetim les velles fórmules de sempre.
M'obres la porta i surto al carrer. Faig unes passes i t'acomiado amb la mà. Em correspons i tanques de cop. Miro amb tristesa per darrera vegada la placa de color daurat: Dr. Ferran Amigó. Psiquiatra.
Comentaris
-
T'estic llegint els darrers relats...[Ofensiu]Calderer | 28-09-2009
...tot esperant a la feina unes visites que tinc concertades i que no acaben d'arribar. Deia, doncs, que llegeixo els teus microrelats i articles i m'ho estic passant molt bé. Hauré de sovintejar-te més però quan veig tot el que has publicat aquí m'atabalo i no sé per on començar. Potser dels últims cap als primers.
Aquest microrelat i el del dentista m'han agradat molt per la ironia, per la perfecció de la prosa i per la sorpresa final.
Salutacions
Lluís -
El relat,[Ofensiu]Nonna_Carme | 28-06-2009
una meravella, el vocabulari emprat, de mestre i el final ja no pot ser millor.
Una salutació.
Nonna_Carme
-
Bon joc...[Ofensiu]natasha | 28-06-2009
... el del text i el final que li dónes.
Sorprèn i a la vegade embelleix el relat senzill i tendre.
De vegades necessitem ocultar la veritat als que més estimem per no fer-los patir, malgrat ells desitjarien estar al nostre costat per a tot.
Una abraçada -
Molt reeixit![Ofensiu]Mercè Bellfort | 27-06-2009
Sense estridències, amb bons arguments per part del protagonista has teixit una història dialogada que té com a bon encapçalament un títol sentenciador i atractiu, i com a desenllaç unes paraules clau que et porten a rellegir el text per adonar-te que tot està ben mesurat per despistar i sorprendre al final el lector. Molt ben escrit, copernic.
Bé, una servidora et deixa, per ara. Espero retrobar-te en un altre comentari. Gràcies per les teves paraules amables. T'envio un petó ben sonor cap a l'observatori o allà on et trobis.
Mercè
l´Autor
![Foto de perfil de copernic Foto de perfil de copernic](/imatges_autors/6969.jpg?rnd=1783513589)
338 Relats
1182 Comentaris
392611 Lectures
Valoració de l'autor: 9.78
Biografia:
Per qüestions de feina he hagut d'interompre la meva producció periodística i literària. Després del tsunami i amb l'aigua al seu lloc torno a començar: Déiem ahir...Últims relats de l'autor
- Buit existencial
- Així s'escriu la història
- Sobirania
- La llibreta vermella (Final)
- Junts per sempre
- Un crit que no té preu
- Com una segona pell
- Syntagma
- La solució
- Gat per llebre
- Allò que no sona
- Cançons que m'agraden: "Your song" d'Elton John
- Cançons que m'agraden: "Imagine" de John Lennon
- Cançons que m'agraden: "You're in the army, now" d'Status Quo
- Cançons que m'agraden: "Maria" de Blondie